Utarbeidet av Rikstrygdeverket, sykepengekontoret, 01.05.97
Sist endret 01.01.2004, jf. følgende overskrifter:
1 § 8-46 Første ledd — Unntak fra vilkåret om opptjeningstid
§ 8-46 innebærer en betydelig forenkling i forhold til bestemmelsene i den tidligere lov. Særbestemmelsene for yrkesmilitære er utelatt, og dette innebærer en materiell endring. Yrkesmilitære skal følge lovens bestemmelser om arbeidstakere.
Bestemmelsen i den tidligere lov som gjaldt inntekt fra sivilt arbeid under militærtjenesten er ikke videreført. Tap av slik inntekt på grunn av sykdom gir rett til sykepenger etter lovens alminnelige bestemmelser. Sykepenger skal altså ytes også under tjenestegjøringen. Departementet fant det unødvendig med en særbestemmelse om dette, og påpekte i denne forbindelse at dette ikke innebærer noen endring i forhold til tidligere rett.
I hvilken utstrekning personell i Forsvarets tjeneste skulle være trygdet etter lov om folketrygd under tjenestegjøring i utlandet, var tidligere regulert i forskrifter til bestemmelsen om vernepliktige. Innholdet i de tidligere forskriftene er nå tatt inn i § 2-5 første ledd bokstav c, se merknadene til § 2-5. Se også merknadene til § 8-9 andre ledd bokstav a.
Første ledd omtaler personkretsen som bestemmelsen skal gjelde for, nemlig medlemmer som har avtjent militær eller sivil tjeneste. Også de som har utført verneplikt i Heimevernet, ved militære skoler og i Reservepolitiet omfattes. Det samme gjelder vernepliktige og utskrivningspliktige som etter søknad er fritatt for militærtjeneste og er overført til sivilt arbeid, jf. lov av 19. mars 1965 nr. 3 om fritaking for militærtjeneste av overbevisningsgrunner. Både førstegangstjeneste og repetisjonsøvelser omfattes av § 8 46..
I Ot.prp. nr. 29 (1995-96) side 97 presiseres det at bestemmelsen ikke skal gjelde for militærpersoner o.a. under tjenesten, men for personer som nettopp er dimittert.
[Endret 1/04]
Bestemmelsen om opptjeningstid på fire uker før rett til sykepenger inntrer, jf. § 8-2 , gjelder ikke for vernepliktige.
Paragrafen gjelder arbeidsuførhet som oppstår under tjenesten. Sykepenger ytes fra og med dagen etter at tjenesten er slutt, dersom vedkommende fortsatt er arbeidsufør, se andre ledd bokstav a.
Vernepliktige som utfører militær- eller siviltjeneste anses å være i sammenhengende tjeneste fra tiltredelsen til tjenesten er slutt (dimitteringen).
Inn under tjenesten medregnes etter fast praksis også reise til og fra tjenestestedet. Med dette menes den direkte reisen fra hjemstedet eller oppholdsstedet til tjenestestedet og den direkte tilbakereisen etter endt tjeneste. Dersom vedkommende blir syk under reisen til eller fra tjenestestedet, foreligger derfor rettigheter etter § 8-46 .
Ifølge andre ledd ytes sykepenger etter bestemmelsene for arbeidstakere.
[Endret 7/01]
Vernepliktige som blir arbeidsuføre mens de utfører militær- eller siviltjeneste, har rett til sykepenger etter at tjenesten er slutt. Retten til sykepenger gjelder også ved midlertidig dimittering på grunn av sykdom.
Etter endring ved lov av 15. juni 2001 nr. 90 er det presisert at sykepenger ytes fra og med den dagen etter dimittering. Dette er i samsvar med ordlyden i tilsvarende bestemmelse i den tidligere folketrygdloven § 3-13 .
Lovendringen er ment å være en presisering av hvordan bestemmelsen om sykepengerett for vernepliktige i den nye folketrygdloven skal forstås. I Ot.prp. nr. 64 (2000-2001) uttaler Sosial- og helsedepartementet på side 4:
“Personer som blir langvarig syke under avtjening av militær- og siviltjenesten, kan bli midlertidig dimittert på grunn av sykdom. I prinsippet skal da vedkommende tilbake og fullføre tjenesten. Under den midlertidige sykedimitteringen opphører dagpengene fra forsvaret eller siviltjenesten. Under kortere sykepermisjon som ikke innebærer avbrudd i tjenesten opprettholdes dagpengene. Lov om folketrygd av 17. juni 1966 § 3-13 nr. 3 andre ledd ga vernepliktige rett til sykepenger etter dimittering. Midlertidig sykledimittering falt inn under bestemmelsens anvendelsesområde. Bestemmelsen ble videreført i den nye folketrygdloven. I henhold til § 8-46 andre ledd bokstav a ytes sykepenger fra og med dagen etter at tjenesten er slutt. Det følger av forarbeidene til den nye folketrygdloven (Ot.prp. nr. 29 1995-1996 s 96-97) at den nye ordlyden ikke var ment å innebære noen endring i gjeldende rett.
Bestemmelsens nåværende ordlyd har ført til usikkerhet om hvordan bestemmelsen skal praktiseres. Departementet ønsker å klargjøre at det kan ytes sykepenger også under midlertidig dimittering på grunn av sykdom.”
Bakgrunnen for bestemmelsen i andre ledd bokstav a om at sykepenger ytes først etter dimittering, er at dagpengene fortsatt løper under tjenesten og at det dermed ikke foreligger noe inntektstap før etter tjenestens avslutning.
Vernepliktige som blir syke i utlandet, men som ikke blir dimittert før de kommer tilbake til Norge, har heller ikke rett til sykepenger fra trygden før ved hjemkomsten. Dette innebærer at § 8-9 er uten betydning for vernepliktige i slike tilfeller.
Ifølge andre ledd bokstav b skal sykepengegrunnlaget den trygdede hadde ved tiltredelsen av tjenesten som regel legges til grunn, og den status vedkommende hadde på tjenestetidspunktet vil derfor være avgjørende for hvilket inntektsgrunnlag som skal benyttes. Fordi sykepenger i følge bokstav a skal ytes som for arbeidstaker, skal medlemmet ha sykepenger med 100 % av sykepengegrunnlaget uansett om vedkommende før tjenesten var arbeidstaker, selvstendig næringsdrivende eller frilanser.
Ifølge ordlyden i § 8-46, er medlemmet sikret et minstegrunnlag som tilsvarer en årlig pensjonsgivende inntekt på to ganger grunnbeløpet dersom tjenesten har vart eller var ment å vare mer enn 28 dager. Det er kun repetisjonsøvelser av mer kortvarig karakter, dvs. under 28 dager, som dermed skal holdes utenom garantien om minstegrunnlag.
Bestemmelser om minstegrunnlag gjelder selv om medlemmet begynner i tjenesten etter at sykepengeretten som arbeidstaker, selvstendig næringsdrivende eller frilanser må anses opphørt, og for de som før tjenesten ikke har hatt pensjonsgivende inntekt.
Personer som innkalles til slik tjeneste som omtalt ovenfor har rett til permisjon fra sitt arbeidsforhold. Dette fremgår av arbeidsmiljøloven § 65A, som med virkning fra 1. februar 1995 avløste den tidligere lov av 29. mars 1940 om forbud mot at arbeidere blir berøvet sin stilling på grunn av innkalling til militærtjeneste mv.
Dersom vedkommende blir syk før permisjonen påbegynnes, opphører arbeidsgiverens forpliktelse til å yte sykepenger fra det tidspunkt permisjonen tar til, jf. § 8-18 femte ledd. For at arbeidsgiverens forpliktelse til å yte sykepenger skal falle bort, må tidspunktet for permisjonen være fastsatt før sykdommen inntrer. Dette standpunkt fremgår av Ankenemndssak nr. 11/90 og nr. 7/91.
Trygden er i utgangspunktet ikke forpliktet til å yte sykepenger under ferie og permisjon. jf. § 8-17 andre ledd. Men dersom hensikten med permisjonen faller bort, kan trygden likevel yte sykepenger, se merknadene til § 8-17 andre ledd.
Blir vedkommende syk etter å ha sluttet i arbeid, men før reisen til tjenestestedet er påbegynt, foreligger verken rett til sykepenger fra arbeidsgiveren eller etter § 8-46 . Under forutsetning av at det ikke er gitt fri mer enn 14 dager før tjenesten skulle vært påbegynt, anses sykepengeretten som arbeidstaker opprettholdt i dette tidsrom. Det ytes sykepenger fra folketrygden fra og med første hele fraværsdag etter at arbeidsuførheten inntrer, dvs. fra og med den dag reisen til tjenestestedet skulle vært påbegynt, dersom tjenesten for medlemmet faller bort på grunn av sykdommen.
Ved sykmelding etter at tjenesten er avsluttet, men før vedkommende har begynt i arbeid igjen, kan det foreligge rett til sykepenger etter § 8-47 . Dersom de øvrige vilkår er oppfylt, skal tjenesten likestilles med et arbeidsforhold med en årsinntekt som tilsvarer minst to ganger grunnbeløpet, jf. § 8-47 andre ledd bokstav a.