[Endret 11/00.]
Fisker eller fangstmann som er tatt opp i manntallet opprettet i henhold til lov om rettledningstjenesten i fiskerinæringen, er obligatorisk yrkesskadedekket etter denne bestemmelsen. Selv om de driver fiske og fangst som selvstendig næring trenger de altså ikke å tegne frivillig yrkesskadetrygd. Dette henger sammen med at fiskerinæringen skal betale en produktavgift som bl.a. skal erstatte premien til den frivillige yrkeskadetrygden, se § 23-5 og kommentarene til denne bestemmelsen.
Fiskeridepartementet har 26. september 1983 i medhold av § 4 i lov av 28. juni 1957 om pensjonstrygd for fiskere fastsatt forskrift om føring av manntall for fiskere, fangstmenn mv.. Etter forskriftenes § 2 nr. 1 skal mantallet bl.a. omfatte fiskere og fangstmenn som har saltvannsfiske eller dyrefangst i havet som næring alene eller sammen med annen næring og som arbeider ombord på fartøyet. Dette gjelder også mannskap (herunder fører) på fiske- og fangstfartøyet selv om vedkommende ikke deltar i selve fangsten.
Det har ingen betydning for yrkesskadedekningen om vedkommende er tatt opp på fiskermanntallets blad A (fiske som binæring) eller blad B (fiske som hovednæring). I henhold til § 8 i lov om rettledningstjenesten i fiskerinæringen er det fiskerinemda som har ansvaret for føring av manntallet over fiskere og fangstfolk. Fiskeridepartementes forskrifter om manntallsføring har i § 4 nr. 3 og § 6 nr. 4, bestemmelser som gjør unntak fra de vanlige regler for opptak på blad A og B. Blant annet kan personer som ikke lenger driver fiske som næring, f.eks. på grunn av alderspensjonering eller uførepensjonering, på nærmere bestemte vilkår tas opp på blad A. Opptak etter disse unntaksbestemmelser gir etter nevnte forskriftsbestemmelser ikke rett til ytelser etter folketrygdlovens særbestemmelser ved yrkesskade. Dette er ikke i samsvar med § 11-1 nr. 1 bokstav b i tidligere folketrygdlov og heller ikke bestemmelsen i den nye folketrygdlov som vi kommenterer her.
I forskriftenes § 7 er det bestemt at trygdesjefen skal tiltre nemda som medlem under behandling av manntallssaker. Tvil vedrørende spørsmålet om vilkårene for opptak i manntallet er oppfylt, skal avgjøres av Fiskerinemda, eventuelt Fiskeridepartementet.
Yrkesskadedekningen gjelder kun for yrkesskade som oppstår under utøvelse av næringen, dvs. slik næring som betinger opptak i fiskermanntallet. Yrkesskadedekningens omfang er den samme som etter tidligere lov om folketrygd. De retningslinjer som er trukket opp gjennom tidligere praksis og trygderettskjennelser kan derfor fremdeles legges til grunn ved fortolkning av bestemmelsen. Disse retningslinjer går ut på at medlemmet er yrkesskadedekket om bord under fisket/fangsten og i land under virksomhet som har direkte tilknytning til næringen, f.eks. ved istandsetting og supplering av fartøy og fiskeredskap. Se Trygderettens kjennelse av 30. juni 1979 (ankesak nr. 1270/78 publ.nr. 11/29)
Fiskere og fangstmenn som ikke er tatt opp i manntallet og som er ansatt om bord på fiske/fangstfartøyer og bare lønnes med hyre (se § 8-45 første ledd), vil også være yrkesskadedekket, men da etter bestemmelsene i § 13-6 om arbeidstakere, jf. kommentarene ovenfor til denne bestemmelsen. Særbestemmelsene for fiskere og fangstmenn kommer ikke til anvendelse for denne persongruppen.
Personer knyttet til fiske- eller fangstfartøy og som helt eller delvis får vederlag i form av lott, regnes som selvstendig næringsdrivende. Denne persongruppen er obligatorisk yrkesskadetrygdet, selv om de ikke står i fiskermanntallet. Det er ligningsmyndighetene som avgjør hvorvidt en fisker er selvstendig næringsdrivende eller ikke.
Yrkesskadedekningen gjelder bare i den utstrekning yrkesskaden skjer under utøvelse av næringen, se paragrafens annet ledd.
Også denne bestemmelsen gjør unntak fra hovedregelen om at selvstendig næringsdrivende må tegne frivillig yrkesskadetrygd for å være yrkesskadedekket. Yrkesskadedekningen gjelder for skade som oppstår under utøvelse av selve næringen, se annet ledd.
Bestemmelsen omfatter bare redere som arbeider om bord i fartøyet. Redere som driver virksomheten fra land, eller utelukkende står som eier omfattes ikke av denne bestemmelsen. Disse må eventuelt tegne frivillig yrkesskadetrygd på vanlig måte, se § 13-13 .
Yrkesskadedekningen gjelder bare så lenge rederen arbeider ombord, se annet ledd.