Utarbeidet av Arbeids- og velferdsdirektoratet, Kunnskapsavdelingen, Juridisk seksjon.
Bestemmelsen er ny og kom inn ved revisjonen av lov om anke til Trygderetten som trådte i kraft 1. april 2016.
Trygderetten skal sørge for at saken er forsvarlig opplyst, jf. trygderettsloven § 20 femte ledd, og kan selv innhente bevis.
Dersom Trygderetten selv innhenter opplysninger, skal partene gis mulighet til å uttale seg om disse, jf. trygderettsloven § 20 sjuende ledd.
I praksis innhenter Trygderetten sjelden opplysninger selv. Når retten kommer til at den ikke kan behandle saken fordi det mangler opplysninger, opphever den det påankede vedtaket og henviser saken til ny behandling hos ankemotparten, jf. trygderettsloven § 21 fjerde ledd andre punktum.
De som plikter å gi opplysninger til ankemotparten, uavhengig av lovbestemt taushetsplikt, har samme plikt overfor Trygderetten. Se folketrygdloven §§ 21-4 og 21-5 og rundskrivene til disse bestemmelsene.
Den ankende part har samme plikt til å fremstille seg for lege eller annen sakkyndig når Trygderetten bestemmer det, som når ankemotparten krever dette. Se folketrygdloven § 21-3 tredje ledd og rundskrivet til denne bestemmelsen.
I Prop. 139L (2014-2015) punkt 11.5.4 er det uttalt at når reglene om bevis i tvisteloven kapittel 21 til 28 er gitt anvendelse så langt de passer, kan det gjøre bestemmelsen i tredje ledd noe upresis. Det er videre uttalt at dette anses mindre betenkelig, da dette er prosessuelle bestemmelser som primært retter seg mot Trygderetten, som vil være nærmest til å trekke opp de nærmere grenser gjennom sin praksis.