Utarbeidet av Rikstrygdeverket Familiekontoret 01.10.2002
Sist endret 19.01.2016 av Arbeids- og velferdsdirektoratet, Ytelsesavdelingen, Kontor for familieytelser jf. overskriftene:
§ 2 første ledd bokstav a) i forskriften - Barnet skal oppholde seg i riket i mer enn 12 måneder
§ 2 første ledd bokstav b) i forskriften - Barnet fødes i riket og moren har oppholdt seg eller skal oppholde seg her i mer enn 12 måneder.
[Endret 6/04]
Første ledd slår fast at bidragsforskudd kan ytes til barn som er ”under 18 år.” Etter bestemmelsene om start og stans av bidragsforskudd i § 7 vil retten til bidragsforskudd bestå til og med den kalendermåneden barnet fyller 18 år.
Etter barneloven § 68 kan barnet ha rett til underholdsbidrag etter fylte 18 år. Slikt bidrag kan ikke forskutteres.
Sosialdepartementet har gitt ”forskrift om i hvilke tilfelle vilkåret i forskotteringslovens § 2 første ledd bokstav a om bosted og opphold i riket skal anses oppfylt og om i hvilke tilfelle bidragsforskott kan utbetales i utlandet.”
Det er et vilkår for å kunne få bidragsforskudd at barnet er bosatt og oppholder seg i riket. Med ”riket” menes fastlands-Norge. Svalbard, Jan Mayen og norske biland regnes i prinsippet ikke som en del av riket i forhold til forskutteringsloven. Opphold på Svalbard m.m. kan likevel under visse forutsetninger gi rett til bidragsforskudd. Se nærmere om dette nedenfor.
[Endret 1/16]
Barnet anses å fylle vilkåret om bosted og opphold i riket dersom det skal oppholde seg i riket i mer enn 12 måneder.
Dersom en utenlandsk statsborger skal oppholde seg lovlig her i landet i mer enn tre måneder, må han/hun ha oppholds- eller arbeidstillatelse. Det er ikke spesifisert i lov eller forskrift at det er et vilkår for retten til bidragsforskudd at barnet oppholder seg lovlig i Norge. Arbeids- og velferdsdirektoratet legger imidlertid til grunn at det er et underforstått vilkår for retten til bidragsforskudd at oppholdet er lovlig. Som lovlig opphold regnes perioder med formell oppholdstillatelse og eventuelle perioder der UDI eller politiet bekrefter av vedkommende har lovlig opphold på annet grunnlag. Dette gjelder både ved førstegangssøknad om oppholdstillatelse og ved senere søknad om forlengelse. Oppholdstillatelsen gis normalt for opptil ett år om gangen, men kan i noen tilfeller gis for opptil tre år sammenhengende.
Oppholdstillatelse gis normalt med virkning fremover i tid, ikke med tilbakevirkning. I forlengelsessaker for eksempel, der det går en tid fra søknaden er levert og til vedtak om videre oppholdstillatelse foreligger, vil det kunne forekomme at søkeren i en periode faktisk oppholder seg her uten gyldig oppholdstillatelse. Dersom UDI bekrefter at norske myndigheter ikke tar skritt for å utvise vedkommende, innebærer dette at oppholdet skal anses som lovlig.
I noen tilfeller vil en utenlandsk statsborger som har gyldig oppholdstillatelse i Norge, få avslag på videre oppholdstillatelse. Dersom avslaget blir påklagd, kan bidragsforskudd fortsatt utbetales inntil det eventuelt er fattet vedtak om avslag på klagen. Grunnen til dette er at vedkommende anses å ha lovlig opphold i Norge inntil klagen er endelig avgjort.
For å ha krav på forskudd må barnets opphold i Norge være ment å vare mer enn 12 måneder. En oppholdstillatelse på 12 måneder er i seg selv ikke tilstrekkelig til å oppfylle forskriftens krav til opphold i mer enn 12 måneder. Dersom forskuddsmottakeren oppgir at oppholdet skal vare mindre enn 12 måneder eller det foreligger sterke holdepunkter for å anta at barnets oppholdstillatelsen ikke blir forlenget, er vilkåret ikke oppfylt. Ved vurderingen av om vilkårene om bosted og opphold er oppfylt, skal det bare regnes med tid som barnet oppholder seg lovlig i Norge.
Er ikke oppholdstillatelse allerede gitt når vedkommende kommer til Norge, kan personen ikke regnes som bosatt før slik tillatelse eventuelt blir gitt. Krav som behandles før oppholdstillatelse har blitt innvilget skal derfor avslås. Viser det seg senere at vedkommende får innvilget oppholdstillatelse, kan UDI/politiet bekrefte om vedkommende har oppholdt seg lovlig i Norge i påvente av vedtak om oppholdstillatelse eller ikke. Personen vil da anses som bosatt her fra det tidspunktet UDI/politiet bekrefter at vedkommende har hatt lovlig opphold. Bidragsforskudd kan imidlertid ikke innvilges med mer enn tre måneders tilbakevirkning fra kravtidspunktet.
[Endret 1/16]
Barnet skal i visse tilfeller anses å fylle bosteds-/oppholdsvilkåret selv om det ikke oppholder seg i riket i mer enn 12 måneder. Dette gjelder dersom barnet blir født i riket og moren har oppholdt eller skal oppholde seg her i mer enn 12 måneder. Dette vil få betydning hvis moren skal oppholde seg i riket i et begrenset tidsrom, og barnet blir født når hun har vært her så lenge at det er mindre enn 12 måneder igjen av oppholdet. Oppholdet skal f.eks. vare i 15 måneder, og barnet blir født når moren har vært her i mer enn tre måneder. Det kan da ytes bidragsforskudd for den resterende tiden av oppholdet.
Det forutsettes at mors opphold kan anses som lovlig. Enten i form av oppholds- eller arbeidstillatelse eller ved en bekreftelse fra UDI/politi, jf over.
Opphold på Svalbard, Jan Mayen eller norske biland er likestilt med opphold i riket, forutsatt at barnet er fullt medlem av folketrygden. Fullt medlemskap er definert som medlemskap som omfatter pensjonsdekning. Man kan i visse tilfeller være medlem i folketrygden, men bare ha rett til ytelser som legehjelp m.v. Slikt medlemskap er ikke tilstrekkelig i forhold til kravet i andre ledd. Bestemmelsene i andre ledd må ses i sammenheng med første ledd, som stiller krav til lengden av oppholdet i riket for at bosteds- / oppholdsvilkåret skal kunne anses oppfylt. Disse kravene kan oppfylles enten ved opphold på Svalbard, Jan Mayen eller norske biland, ved opphold i riket, eller ved en kombinasjon.
Her er det tatt inn en særbestemmelse for barn som er asylsøkere og barn av asylsøkere. Vilkåret om bosted og opphold i riket skal tidligst anses oppfylt fra og med den kalendermåneden det er truffet vedtak om at han/hun får bli i Norge (asylsøknad innvilges eller det gis oppholdstillatelse på humanitært grunnlag). Det synes lite naturlig å anse vedkommende for bosatt så lenge det er en reell mulighet for at han/hun må forlate Norge. Bestemmelsen kommer til anvendelse selv om barnet ellers ville bli å anse som bosatt. Merk også at bestemmelsen hindrer etterbetaling av bidragsforskudd hvis vedkommende får bli i Norge.
Det som er sagt ovenfor, må ses på bakgrunn av at det er andre myndigheter som har ansvaret for underholdet av asylsøkeren så lenge søknaden ikke er avgjort.
Paragrafen regulerer adgangen til å få bidragsforskudd utenfor riket. Reglene tilsvarer reglene for overgangsstønad m.v. til enslige forsørgere etter folketrygdloven kapittel 15.
Det er en forutsetning at barnet er medlem av folketrygden under utenlandsoppholdet.
Hvis vilkåret om medlemskap i folketrygden er oppfylt, kan det ytes bidragsforskudd dersom utenlandsoppholdet ikke skal vare mer enn seks måneder. Dersom det viser seg at oppholdet varer lenger, faller retten til forskudd bort straks dette er klarlagt.
Bidragsforskudd kan utbetales utenfor riket dersom barnet er medlem i folketrygden, og utenlandsoppholdet skyldes at barnet arbeider for norsk arbeidsgiver.
Bidragsforskudd kan utbetales utenfor riket dersom barnet er medlem i folketrygden og oppholder seg utenlands sammen med forsørgeren, og forsørgerens utenlandsopphold skyldes at forsørgeren arbeider for norsk arbeidsgiver.
Dersom barnet skal oppholde seg utenlands sammen med forsørgeren, og forsørgeren har ytelser etter folketrygdloven som ugift, skilt eller separert, er det ikke nødvendig med en egen vurdering når det gjelder bidragsforskuddet.
[Endret 10/03, 05/11, 09/13]
Det er et vilkår for rett til bidragsforskudd at barnet bare bor sammen med en av foreldrene,bor alene eller sammen med en annen omsorgsperson. I den tidligere loven om bidragsforskudd var dette vilkåret formulert slik at retten til forskudd falt bort når forskuddsmottakeren levde sammen med den bidragspliktige. Vilkåret er omformulert i gjeldende lov for å understreke at det er barnet som har retten til forskuddet. Det er i realiteten ingen endring i vilkåret i ny og gammel lov. Det er forholdet mellom foreldrene som er avgjørende for om barnet ansees å bo med en eller begge foreldrene.
Begrepet «bor sammen med begge foreldrene» har en videre betydning enn at foreldrene nå ikke lenger bor sammen, eller beviselig tidligere har hatt et forhold/samliv. Bestemmelsen kan også omfatte andre bostedsforhold og samlivsformer som foreldrene har eller har hatt.
Dersom barnet bare bor sammen med den ene av foreldrene, er det ikke nødvendig at foreldrene er formelt skilt eller separert. Rett til bidragsforskudd kan foreligge fra det tidspunktet det har funnet sted et faktisk samlivsbrudd/brudd i forholdet. Det avgjørende er om bruddet i forholdet synes å være permanent eller varig. Dette innebærer at midlertidige brudd i utgangspunktet ikke kan danne grunnlag for bidragsforskudd. For å avgjøre dette må NAV Forvaltning foreta en konkret vurdering av de faktiske forhold.
Hvis barnet bor alene eller sammen med en annen omsorgsperson enn en av foreldrene, kan det etter omstendighetene foreligge rett til bidragsforskudd fra begge foreldrene. I et slikt tilfelle har det ingen betydning at foreldrene bor sammen.
Forskuddsmottakeren plikter å gi NAV opplysning om alle forhold som har betydning for retten til forskudd i følge forskotteringsloven § 9, fjerde ledd. Dette innebærer at forskuddsmottaker må sørge for å gi NAV den dokumentasjon som er nødvendig for at NAV skal kunne ta stilling til om barnet bor sammen med begge foreldrene. Det taler i forskuddsmottakers disfavør dersom forskuddsmottaker ikke leverer etterspurt dokumentasjon.
Momenter ved vurdering om barnet bor sammen med begge foreldrene
Ved vurdering av om barnet bor sammen med begge foreldrene er det flere momenter som kan være relevante. Det er ikke meningen å gi en uttømmende oversikt over relevante momenter ved vurderingen.
Bostedsforhold og andre samlivsformer
Barnets foreldre anses å leve sammen dersom de bor i samme hus. Barnet kan etter en konkret vurdering anses å bo sammen med begge foreldrene selv om foreldrene bor i adskilte deler av huset eller leiligheten. Dersom den bidragspliktige nekter å melde flytting fra fellesbolig, kan bidragsmottakeren melde bidragspliktiges flytting til folkeregisteret.
Ved vurdering av om foreldrene lever sammen i andre bo- og samlivsformer, kan momentene nedenfor vektlegges:
Barn med samme person
I saker der forskuddsmottaker opplyser at hun ikke bor sammen med barnets far, men de får barn i etterkant av samlivsbruddet, kan dette tale for at foreldrene lever sammen.
Midlertidig adskillelse
Midlertidig adskillelse på grunn av arbeid, utdanning, soning og lignende gir ikke rett til bidragsforskudd. Dette gjelder selv om den midlertidige adskillelsen er uten nærmere tidsbegrensning. Her vil det være et vilkår at forskuddsmottakeren erklærer at samlivet er opphørt og ikke vil bli gjenopptatt når den midlertidige adskillelsen opphører.
Utvisningsvedtak med innreiseforbud til Norge
Et endelig utvisningsvedtak med innreiseforbud til Norge betraktes normalt som et varig brudd i samlivet. Muligheten for at den utviste får komme tilbake til Norge er liten. I disse tilfellene er det ikke noen utsikt til at barnet vil kunne bli forsørget av den utviste i overskuelig framtid. Det synes derfor rimelig og i overensstemmelse med forskuddslovens intensjoner å yte bidragsforskudd. I disse sakene vil det således være avgjørende at utvisningen og dermed atskillelsen er varig og uten tidsbegrensning, samtidig som det fastsettes og innkreves et bidrag overfor den bidragspliktige på vanlig måte.
Bidragspliktige som bor sammen med eller har vanlig samvær med egne barn i Norge, vil sjeldent få varig innreiseforbud til Norge. Dersom utvisningsvedtaket med innreiseforbud er tidsavgrenset vil situasjonen likestilles med midlertidig adskillelse (se ovenfor) og det gis ikke bidragsforskudd med mindre bidragsmottakeren erklærer at samlivsbruddet er varig og ikke vil bli gjenopptatt.
Foreligger det et endelig avslag om familiegjenforening, hvor den andre forelderen hele tiden har oppholdt seg i utlandet, betraktes det normalt som et varig brudd i samlivet fra tidspunktet det endelige avslagsvedtaket foreligger. I disse tilfellene er det ikke noen utsikt til at barnet vil kunne bli forsørget av den andre forelderen i overskuelig framtid.
Sosialdepartementet har den 21. juni 1989 gitt forskrift om i hvilke tilfeller vilkåret i første ledd bokstav a om bosted og opphold i riket skal anses oppfylt, og om i hvilke tilfeller bidragsforskudd kan utbetales i utlandet. Forskriften ble endret fra 1. januar 1994.
Paragrafen gir også departementet adgang til å gi forskrift til første ledd bokstav b) for å presisere vilkåret om når barnet ikke skal anses å bo sammen med begge foreldrene. Slik forskrift er ikke gitt.