Utarbeidet av Rikstrygdeverket, Familiekontoret 01.12.2002
Sist endret 26.05.2015 av Arbeids- og velferdsdirektoratet, Ytelsesavdelingen, Seksjon for ytelsesfag, Regelverkskontoret jf. overskriftene:
§ 14 tredje ledd - Framsettelse av krav fra den barnet bor fast sammen med
Som hovedregel igangsettes ordinær barnetrygd for nyfødte barn automatisk. Hensikten med denne ordningen er å gi en bedre service overfor aktuelle stønadsmottakere, som dermed i de fleste tilfeller slipper å sette fram krav om barnetrygd.
I Infotrygds barnetrygdrutine er det lagt til rette for en edb-rutine for automatisk iverksettelse av ordinær barnetrygd for nyfødte barn. Det er overførte fødselsmeldinger fra folkeregisteret som ”igangsetter” den automatiske rutinen.
Det er bare ordinær barnetrygd som blir iverksatt på grunnlag av denne rutinen, og det er kun nyfødte barn født i kommunen av en mor som er folkeregisterført som bosatt, som iverksettes automatisk. Dersom moren til det nyfødte barnet allerede er registrert som stønadsmottaker for et tidligere født barn og mottar ordinær stønad for dette barnet, vil den automatiske rutinen kunne igangsette en ordinær barnetrygd også for det nyfødte barnet. Dersom moren er registrert som mottaker av utvidet barnetrygd, vil tilfellet bli avvist av den automatiske rutinen og listet ut til manuell behandling.
Vedrørende edb-rutinen for automatisk tilståelse av barnetrygd, vises det til beskrivelse i brukerhåndboken for barnetrygd.
I alle andre tilfeller som ikke faller inn under § 14 første ledd, må krav om barnetrygd framsettes skriftlig på skjema fastsatt av NAV.
Dersom barnets mor ikke regnes som bosatt i Norge i henhold til folkeregisterloven, må krav om barnetrygd framsettes skriftlig. I slike tilfeller må NAV vurdere om bosattvilkåret i barnetrygdloven § 4 er oppfylt.
Krav om barnetrygd for barn som ikke er født i Norge eller er eldre enn seks måneder når de første gang registreres av folkeregisteret, må framsettes skriftlig. Også de tilfellene der et barn som er født i Norge og tidligere har vært berettiget til barnetrygd, men i en periode ikke har fylt vilkårene for barnetrygd, må framsette krav.
I alle tilfeller som involverer spørsmål om rett til barnetrygd for barn som er eldre enn seks måneder, må altså krav framsettes.
I alle tilfeller hvor det kan foreligge rett til utvidet barnetrygd etter barnetrygdloven § 9, må krav om barnetrygd framsettes skriftlig.
Dersom en av barnets foreldre er død og den gjenlevende forelderen har barn under 18 år, kan gjenlevende ektefelle sette fram krav om utvidet barnetrygd samtidig med krav om ytelser etter folketrygdloven kapittel 17.
I tilfeller der det foreligger rett til barnetrygd for barn som ikke er bosatt i Norge, på grunnlag av forsørgerens arbeid i Norge, må krav framsettes skriftlig. Dette gjelder også tilfeller der den ene av foreldrene og barnet bor i Norge og denne forelderen ikke er yrkesaktiv, mens den andre forelderen arbeider i et annet EØS-land.
Reglene om rett til barnetrygd i disse tilfellene reguleres som følge av EØS-avtalen av EØF-forordning 883/2004 og 987/2009.
Det kan også forekomme at personer som er folkeregisterført som bosatt i Norge, ikke har rett til barnetrygd fordi de skal være underlagt utenlandsk trygdelovgivning i henhold til avtale. Dette gjelder både etter EØS-avtalen og bilaterale trygdeavtaler.
Se nærmere i rundskriv til hovednummer 45-33 om barnetrygd etter EØS, rundskriv 41 om Nordisk konvensjon og rundskriv 42 om andre trygdeavtaler.
[Endret 7/04, 5/15]
Når barnetrygden ikke kan ytes automatisk etter § 14 første ledd, settes kravet i alminnelighet fram av den som barnet bor fast sammen med. Dette vil for eksempel være biologiske foreldre, adoptivforeldre, fosterforeldre eller omsorgspersoner som har overtatt foreldreansvaret for barnet etter reglene i barneloven § 38 .
Når barnet bor sammen med begge foreldrene, kan de selv velge hvem som skal framsette kravet. Bor barnet fast sammen med den ene av foreldrene, framsettes kravet av denne.
Ved vurderingen av hvem barnet bor fast sammen med, er det reglene i barneloven kapittel 5 som skal legges til grunn.
Når det er en barnevernsinstitusjon har rett til barnetrygden for ett barn, jf. denne lovs § 2 andre ledd, er det styreren ved institusjonen som skal sette fram kravet om barnetrygd for barnet.
Det er tilstrekkelig at institusjonen i stedet for å benytte søknadsskjema, framsetter kravet i særskilt brev til NAV. Brevet må da inneholde følgende opplysninger:
[Endret 7/04]
Foreldre som ikke bor sammen, kan avtale delt bosted for barnet etter barneloven § 36 første ledd . Hvis foreldrene har inngått skriftlig avtale om delt bosted, kan barnetrygden for barnet som har delt bosted, utbetales med 50 % til hver av dem, jf. barnetrygdloven § 2 tredje ledd. Den av foreldrene som ikke allerede mottar barnetrygden, må sette fram krav hvis vedkommende ønsker å få del i barnetrygden. Det er ingen betingelse for delt barnetrygd at foreldrene skal være enige om å dele stønaden.
Dersom en av foreldrene står som mottaker av hele barnetrygden, og den andre av barnets foreldre setter fram krav om barnetrygd på grunn av delt bosted, skal stønadsmottakeren varsles om det og gis rett til å uttale seg, se kommentarene til § 16 om partsbegrepet og forvaltningsloven. Stønadsmottakeren må samtidig underrettes om at stønaden kan bli halvert og at dette kan bli iverksatt allerede mens saken behandles.
Bestemmelsen om klage og anke i barnetrygdloven svarer til klage- og ankeadgangen etter folketrygdloven § 21-12.
[Endret 4/14]
Forvaltningslovens bestemmelser gjelder ved behandlingen av saker om barnetrygd med mindre det er gitt særskilte bestemmelser i barnetrygdloven (se forvaltningsloven § 1). Saksbehandlingsreglene i barnetrygdloven §§ 14 og 15 går derfor foran forvaltningsloven dersom det oppstår konflikt. Det samme gjelder de bestemmelsene i folketrygdloven som det er henvist til i barnetrygdloven § 16.
Forvaltningsloven gir følgende definisjon på part; "person som en avgjørelse retter seg mot eller som saken ellers direkte gjelder" (§ 2 første ledd bokstav e).
I enkelte barnetrygdsaker vil det kunne oppstå situasjoner hvor begge foreldrene er part i samme sak og kan ha motstridende interesser.
Når barnets foreldre ikke lever sammen, skal barnetrygden utbetales til den av foreldrene som barnet bor fast sammen med. Har foreldrene avtalt delt bosted for barnet, kan barnetrygden deles mellom dem. I slike saker vil vedtak til gunst for den ene part som regel oppfattes som det motsatte for den andre. Vedtak overfor den ene part vil ofte berøre den andre. Begge parter må derfor forhåndsvarsles.
Dersom en av foreldrene står som mottaker av hele barnetrygden, og den andre av barnets foreldre setter fram krav om barnetrygd på grunn av en skriftlig avtale om delt bosted, skal stønadsmottakeren varsles om dette, jf. forvaltningsloven § 16.