Utarbeidet 07.04.2016 av Arbeids- og velferdsdirektoratet, Kunnskapsavdelingen, Juridisk seksjon.
Bestemmelsen er en videreføring av reglene i arbeidsmarkedsloven § 21 og folketrygdloven §§ 25-10 og 25-10a om Arbeids- og velferdsetatens plikt til å gi opplysninger til sosialtjenesten og til kommunen når det gjelder introduksjonsordningen. Grensene og betingelsene for å gi opplysninger til å gi opplysninger til disse delene av de kommunale tjenestene vil derfor være som tidligere.
Med «sosialtjenesten» menes tjenestene som tidligere var regulert i den nå opphevede lov om sosiale tjenester m.v. Dette innebærer at i tillegg til tjenestene som i dag er regulert i lov om sosiale tjenester i arbeids- og velferdsforvaltningen (heretter sosialtjenesteloven), kommer bestemmelsen til bruk på de kommunale omsorgstjenestene knyttet til for eksempel rusoppfølging, booppfølging, brukerstyrt personlig assistanse, avlastningstiltak og støttekontakt. Etter opphevelsen av sosialtjenesteloven av 1991 er disse tjenestene i dag regulert i lov om kommunale helse- og omsorgstjenester.
Bestemmelsen vil langt på vei være overflødig som følge av at lov om arbeids- og velferdsforvaltningen (heretter NAV-loven) § 16 gir adgang til å utveksle personopplysninger på tvers av kommunalt og statlig ansvarsområde i NAV-kontoret. Siden ikke alle deler av sosialtjenesten vil være en del av NAV-kontoret i alle kommuner, er det imidertid behov for å opprettholde en bestemmelse om adgang til å gi opplysninger fra Arbeids- og velferdsetaten til kommunen.
Bestemmelsen vil også ha betydning der sosialtjenesten har behov for bistand fra andre deler av Arbeids- og velferdsetaten enn NAV-kontoret.
I tillegg gir bestemmelsen Arbeids- og velferdsetaten en rett og plikt til å gi opplysninger til kommunen til bruk i saker om introduksjonsstønad etter introduksjonsloven.
En begrensning i Arbeids- og velferdsetaten adgang til å utlevere opplysningene er at opplysningene bare kan gis etter samtykke fra brukeren eller med hjemmel i lov. Dette må sees i sammenheng med bestemmelsen i sosialtjenesteloven § 43 der det er nedfelt at opplysninger til bruk i saker om sosiale tjenester så vidt mulig skal innhentes gjennom brukeren eller med hans/hennes samtykke eller kunnskap. Det følger av sosialtjenesteloven § 43 andre ledd at sosialtjenesten kan kreve opplysninger fra andre offentlige organer. Dersom brukeren ikke samtykker i at opplysninger blir innhentet, skal spørsmålet om opplysninger kan gis uten hinder av taushetsplikt avgjøres etter de taushetspliktbestemmelser som gjelder for avgiverorganet, dvs. Arbeids- og velferdsetaten.
Opplysninger om stønadssaker, ytelsessaker og arbeidsforhold kan imidlertid gis uten hinder av taushetsplikt. Dette følger av bestemmelsens tredje ledd.
Bestemmelsens siste ledd lovfester også at sosialtjenesten plikter å gi Arbeids- og velferdsetaten opplysninger og bistand fra etter arbeidsmarkedsloven § 19 og folketrygdloven § 21-5. Se nærmere omtale av sosialtjenestens plikt i arbeidsmarkedsloven § 19 og folketrygdloven § 21-5 med tilhørende rundskriv.