Utarbeidet av Rikstrygdeverket, Pensjonskontoret
Sist endret 24.02.2010 av NAV Drift og utvikling, Pensjon og ytelser
Trygdekontoret er endret til NAV
En av foreldrene eller begge må være døde. Dødsfallet må dokumenteres. Normalt skjer dette ved at søkeren fremlegger dødsattest eller at NAV kan kontrollere dødsfallet på lister de får fra folkeregisteret.
Er dødsfallet inntruffet i utlandet, kan det i enkelte tilfeller være umulig for søkeren å legge frem tilstrekkelige dokumentasjoner. Dødsfallet må da sannsynliggjøres ved erklæring fra andre personer (fortrinnsvis ikke nære slektninger) som kjenner familien fra tiden i utlandet. Dersom NAV finner slike erklæringer klare og entydige, og de stemmer med de øvrige opplysninger i saken, kan dette godtas som dokumentasjon. En ren, ubekreftet påstand om en persons død er ikke tilstrekkelig.
Er en eller begge av foreldrene forsvunnet, og det er avsagt dom eller kjennelse for at vedkommende formodes å være død, kan det tilstås barnepensjon. For øvrig gjelder de samme regler som for ytelser til gjenlevende ektefelle, jf. § 17-2 andre ledd med kommentarer.
Retten til barnepensjon kan bare foreligge etter biologiske foreldre eller adoptivforeldre. Kravet til dokumentasjon av farskap mv. er det samme som når det gjelder dødsfall, slik at en ren, ubekreftet påstand om at en person er barnets biologiske far eller mor er ikke tilstrekkelig. Det er heller ikke tilstrekkelig at avdøde faktisk forsørget barnet, var en av dets fosterforeldre eller var gift med en av barnets foreldre.
Når barnets mor er død og farskap ikke er fastslått, ytes barnepensjon som til foreldreløst barn, jf. § 18-5 fjerde ledd.
Dersom bare en av foreldrene er død, gjelder vilkåret om at barnet må være under 18 år, uten annet unntak enn det som er fastsatt for yrkesskadetilfeller, jf. § 18-11 bokstavene d og e.
Dersom begge foreldrene er døde, kan barnepensjonen forlenges, jf. tredje ledd.
Er begge foreldrene døde, har barnet rett til barnepensjon til fylte 18 år, og til fylte 20 år dersom det er under utdanning. Det samme gjelder praktikanter og lærlinger, men bare i de tilfeller der netto arbeidsinntekt er mindre enn minstepensjonen (grunnpensjon + særtillegg) for enslig person. Bestemmelsene her gjelder også når mor er død og farskapet ikke er fastslått.
Pensjonen utbetales til og med den kalendermåneden da barnet fyller 18, henholdsvis 20 år, jf. § 22-12 femte ledd, men likevel ikke utover den måneden da utdanningen avsluttes, se avsnittet nedenfor.
[Endret 6/02]
Med “utdanning” forstås i denne paragrafen alle typer utdanning. Utdanningens art er ikke avgjørende - f.eks. bør forlenget barnepensjon kunne ytes selv om utdanningen ikke er yrkesrettet. Kravet er imidlertid at utdanningen må være barnets hovedbeskjeftigelse.
Som utgangspunkt tilstås pensjon for ett skoleår om gangen. Dersom utdanningen er kortere, tilstås pensjon for det tidsrommet utdanningen faktisk varer. Gjelder det en flerårig utdanning, er det ikke nødvendig å sette fram ny søknad for hvert skoleår. Det må imidlertid sendes inn bekreftelse fra skolen for hvert år om at man fortsatt er elev (skolebevis e.l.).
Militær førstegangstjeneste er ikke å anse som utdanning, og gir ikke grunnlag for forlenget rett til barnepensjon.
Et kortvarig avbrudd i utdanningen skal ikke føre til stopp av barnepensjonen dersom barnet har til hensikt å fortsette utdanningen. Dette kan f.eks. være tilfellet ved overgang til en videre utdanning og barnet ikke vet med sikkerhet om det får plass ved den nye skolen.
Avbrudd i utdanningen på inntil ett skoleår kan godtas når foreldrenes dødsfall har vært en betydelig belastning for barnet, slik at det fremstår som rimelig å akseptere en utsettelse i den videre utdanningen. Slikt avbrudd kan bare godtas når det synes klart at barnet vil fortsette sin utdanning.
Har NAV stoppet stønaden fordi barnet ikke lenger er under utdanning, og det senere viser seg at barnet likevel fortsetter utdanningen, kan stønaden etterbetales. Vilkåret for dette er at avbruddet ikke har vart lenger enn tre kalendermåneder.
Dersom det er på det rene at barnet ikke skal fortsette utdanningen, skal stønaden stoppes fra og med måneden etter at barnet sluttet skolen eller opplæringen. Avbrudd i opplæringen på grunn av sykdom skal det ses bort fra. Vanlig ferie medfører heller ikke stopp i utbetalingen.