Utarbeidet av Rikstrygdeverket, Internasjonalt kontor, 1.9.2000
Sist endret 16.08.2011 av Arbeids- og velferdsdirektoratet, Fagstab ytelser, Ytelsesfaglig fellesseksjon. jf. overskriften:
§ 2-5 Første ledd bokstav i - Norsk statsborger og student i utlandet med lån og/eller stipend fra statens lånekasse for utdanning
§ 2-5 omhandler pliktig medlemskap for særlige grupper under opphold eller arbeid i utlandet. I tillegg til å gjelde for personer som bor i utlandet, gjelder paragrafen også for personer som etter vanlig språkbruk kan sies å være bosatt i Norge, men som oppholder seg i utlandet i så lange tidsrom at medlemskapet i trygden opphører etter bestemmelsene i § 2-14 . § 2-5 inneholder også regler som gir nærmere bestemte persongrupper pliktig medlemskap under arbeid i utlandet. § 2-5 andre ledd regulerer trygdemedlemskap for ektefelle og barn som forsørges av og oppholder seg i utlandet sammen med en person som er nevnt i paragrafens første ledd bokstav a til f.
[Endret 3/09]
Personer som omfattes av § 2-5 første ledd har full trygdedekning etter loven. Når det gjelder helsetjenester, omfatter § 2-5-medlemskapet utvidet rett til stønad til helsetjenester i utlandet etter § 5-24 tredje ledd og til sykepenger etter § 8-9 andre ledd bokstav a.
Ifølge første ledd bokstav a er den som er norsk statsborger og arbeidstaker i den norske stats tjeneste i utlandet, pliktig medlem i trygden med full trygdedekning.
Begrepet “norsk statsborger” er regulert ved lov om norsk riksborgarrett av 8. desember 1950 nr. 3.
Etter trygdekoordineringsreglene i EØS-avtalen har statsborgere i andre EØS-land de samme rettigheter og plikter i henhold til folketrygdloven som norske statsborgere, dersom de øvrige vilkår er oppfylt.
Begrepet “arbeidstaker” er definert i § 1-8 første ledd.
Etter bestemmelsens ordlyd skal de nevnte persongrupper være medlemmer i trygden uansett utenlandsoppholdets varighet.
For å være omfattet av § 2-5 første ledd bokstav a er det en forutsetning at vedkommende i utlandet mottar lønn eller annen godtgjørelse fra den norske stat og som hovedregel at vedkommende er undergitt arbeidsgiverens instruksjonsmyndighet.
“Arbeidstakere i den norske stats tjeneste” omfatter foruten de som er ansatt i utenrikstjenesten, personer som arbeider i den øvrige sentrale statsforvaltning med direktorater og underliggende regionale og lokale organer, i forvaltningsbedriftene og til dels i undervisningsinstitusjoner, herunder universitetssykehus.
[Endret 3/04, 4/09]
Som eksempel på en statlig forvaltningsbedrift:
• Norges vassdrags- og energiverk (NVE)
Det forhold at en bedrift er betegnet som en forvaltningsbedrift, fører ikke uten videre til at arbeidstakerne kan anses å være ansatt i den norske stats tjeneste. Som utgangspunkt er det et generelt vilkår at arbeidstakeren skal være lønnet i henhold til en “lønnspost” i statsbudsjettet. Det er ikke tilstrekkelig at vedkommende er lønnet i henhold til en “tilskuddspost” eller et “tiltakskapittel”.
I de senere årene er flere bedrifter utskilt fra statsforvaltningen som egne selskaper for å få en mer selvstendig stilling enn forvaltningsbedriftene. De er ofte opprettet i henhold til lov og er organisert som aksjeselskap som helt eller delvis går inn under aksjeloven eller de er organisert som i henhold til lov om statsforetak av 30. august 1991 nr. 71 . Som eksempel på slike selskaper nevnes Norsk Medisinaldepot , Norsk Rikskringkasting (NRK), Statkorn, Statskog, Postbanken, Telenor m.fl. I slike selskaper er arbeidstakernes lønn ikke fastsatt i statsbudsjettet. De regnes derfor ikke som arbeidstakere i statens tjeneste.
Arbeidstakere ved norske universiteter, høyskoler og universitetssykehus regnes som arbeidstakere i den norske stats tjeneste i utlandet i følgende tilfeller:
a. Professorer som har permisjon for forskningstermin.
b. Andre som har permisjon enten bare fra undervisning eller bare fra forskning.
c. Arbeidstakere ved Universitetet i Roma.
d. Utsendte arbeidstakere til Cern i Sveits.
e. Arbeidstakere som skal utføre særlige oppdrag for institusjonen i utlandet. (Disse betegnes ofte som stipendiater.)
Andre ansatte ved høyere undervisnings- og forskningsinstitusjoner som har full permisjon uten arbeidsplikt, regnes ikke for å være arbeidstakere i den norske stats tjeneste i permisjonstiden, selv om de har lønn eller stipend fra arbeidsgiveren. Det er uten betydning for vurderingen om vedkommende må stille vikar i den tiden han eller hun har permisjon fra sin stilling.
[Endret 3/04, 3/09]
Utsendte medarbeidere er å anse som arbeidstakere i den norske stats tjeneste i utlandet for eksempel under oppdrag for:
a. Innovasjon Norge
Arbeids-og inkluderingsdepartementet har bestemt at rådets arbeidstakere i utlandet skal være pliktig medlemmer.
b. Kultur- og kirkedepartementet.
Bibliotekarstillingen ved Bibliothèque Nordique regnes som arbeid i statens tjeneste når Norge holder tjenestemannen.
c. Kultur- og kirkedepartementet.
Prester som har permisjon med full lønn og fri vikar regnes for å være i statens tjeneste når de har plikt til å holde foredrag
og delta i møter i utlandet.
d. Norges Bank
Norges Banks arbeidstakere i utlandet skal være pliktig medlemmer.
Ifølge første ledd bokstav b er også en norsk statsborger som er arbeidstaker hos en person som nevnt i bokstav a pliktig medlem i trygden med full trygdedekning. Det kan gjelde for eksempel en norsk “au pair” hos en norsk arbeidstaker i den norske stats tjeneste i utlandet.
Når det gjelder forståelsen av hvem som er arbeidstaker, norsk statsborger samt betydningen av utenlandsoppholdets varighet, se merknadene til § 2-5 første ledd bokstav a.
De fleste av Forsvarets arbeidstakere som er norske statsborgere og som tjenestegjør i utlandet, kommer inn under bestemmelsen i bokstav a om pliktig medlemskap for arbeidstakere i statens tjeneste.
Bestemmelsen i bokstav c sikrer at andre grupper av personer i Forsvarets tjeneste enn de som er nevnt i bokstav a, blir pliktig medlem i trygden med full trygdedekning under opphold i utlandet. Dette gjelder for eksempel vervede menige og korporaler som ikke regnes som arbeidstakere i den norske stats tjeneste, og i hovedsak også menig personell som er beordret til tjeneste i utlandet, for eksempel ved NATO-hovedkvarteret i Brussel. For disse grupper stilles det ikke krav om norsk statsborgerskap.
Bestemmelsen gjelder både faktisk tjenestegjøring og deltakelse på skoler eller kurs. Den gjelder også sivilpersoner som er stasjonert til tjeneste i utlandet eller er under utdanning og har arbeidsplikt ved tilbakekomsten.
Personer som avtjener sivil tjenesteplikt i utlandet, for eksempel i forbindelse med internasjonale hjelpeaksjoner, er pliktig medlemmer i trygden med full trygdedekning på lik linje med militærpersoner, jf. bokstav c. Det stilles ikke krav om norsk statsborgerskap.
Personer utsendt av den norske stat som fredskorpsdeltakere eller som eksperter, er pliktige medlemmer i trygden med full trygdedekning. Det stilles ikke krav om norsk statsborgerskap eller om medlemskap umiddelbart før utsendelsen.
Personer som er utsendt av Norsk Folkehjelp eller Norges Røde Kors for å arbeide i utlandet kan bli opptatt som frivillig medlemmer etter § 2-8 dersom de mottar lønn fra Norge og blir skattlagt i Norge.
Bokstav f gjelder for et lite antall personer som er tatt ut til å gjøre tjeneste for NATO i utlandet i en krise- eller krigssituasjon. Disse vil være pliktige medlemmer i trygden under tjenesten i utlandet med full trygdedekning. Det stilles ikke krav om norsk statsborgerskap.
En norsk statsborger som er bosatt eller oppholder seg i utlandet og som er arbeidstaker på norsk skip i utenriksfart som er registrert i NOR eller NIS, er pliktig medlem i trygden med full trygdedekning.
Norske statsborgere som deltar i en norsk fangstekspedisjon eller som er arbeidstakere på en norsk fangststasjon, regnes vanligvis som arbeidstakere på norsk skip.
Arbeidstakeren er medlem i trygden etter denne bestemmelsen også i tidsrom da han eller hun mottar hyre etter lov eller avtale fordi vedkommende fortsatt betraktes som ansatt i slike tidsrom.
Arbeidstakere på et utenlandsk skip kan søke om frivillig medlemskap. Se § 2-8 med merknader.
Arbeidstakere i hotell- og restaurantvirksomhet om bord på turistskip registrert i NIS, er unntatt fra medlemskap i trygden. Se § 2-12 med merknader.
Etter denne bestemmelsen er norske statsborgere som er flyvende personell eller stasjonsbetjening i norsk sivilt luftfartsselskap pliktige medlemmer i trygden med full trygdedekning.
[Endret 3/09, 8/11]
Norske statsborgere som studerer i utlandet med lån eller stipend fra Statens lånekasse for utdanning, er pliktig medlemmer i trygden med full trygdedekning.
Norske studenter som har søkt om lån og/eller stipend i lånekassen, er medlemmer i trygden til søknaden er endelig avgjort. Dette gjelder også for dem som måtte få avslag på sin søknad.
Det er etablert et samarbeid mellom NAV Utland og Statens lånekasse for utdanning. NAV Utland mottar lister over utenlandsstudentene.
Studentene opprettholder medlemskapet i trygden også i semesterferier dersom de skal fortsette sine studier i utlandet med lån og/eller stipend fra lånekassen.
Når studiet avsluttes varer medlemskapet i tre måneder regnet fra siste eksamensdag. Se for øvrig § 2-14 tredje ledd med merknader.
Studenter som vanligvis studerer i Norge, men som skal oppholde seg ett eller to semestre i utlandet i forbindelse med sine studier, blir ikke registrert som utenlandsstudenter av lånekassen.
Studenter som er utenlandske statsborgere eller som studerer i utlandet uten å ha lån og/eller stipend fra lånekassen og heller ikke har søknad om slikt lån og/eller stipend under behandling, er ikke pliktige medlemmer. Slike studenter kan søke NAV Utland om frivillig medlemskap etter de nærmere vilkår som gjelder etter § 2-8 .
For den som reiser til utlandet for å arbeide “au pair” opphører medlemskapet i trygden, selv om oppholdet i utlandet er midlertidig, jf. § 2-14 , med mindre de er omfattet av § 2-5 første ledd bokstav b. Se for øvrig bestemmelsene om frivillig medlemskap i § 2-8 med merknader.
Også andre personer enn au-pair-ansatte kan søke om frivillig medlemskap i trygden under midlertidig eller varig opphold i utlandet, dersom de har nær tilknytning til Norge, se § 2-8 med merknader.
Familiemedlemmer har ulik trygdestatus etter som de er forsørget av et medlem eller ikke, og alt etter hvilken tilknytning forsørgeren har til trygden.
Som et utgangspunkt antas ektefelle eller barn å forsørge seg selv dersom de har en inntekt som tilsvarer en og en halv ganger folketrygdens grunnbeløp.
Denne praksisen følger av Trygderettens kjennelse nr. 542/79 fra 1980 der Trygderetten tok hensyn til høye levekostnader i vedkommende land. 1 ½ G er derfor bare et utgangspunkt, da det må foretas en helhetsvurdering i hvert enkelt tilfelle.
Bestemmelsen må praktiseres slik at medfølgende ektefelle som mottar pensjon fra folketrygden regnes som forsørget i henhold til § 2-5 uansett pensjonens størrelse. Årsaken til dette er at lovens intensjon tilsier at pensjon fra Norge ikke skal hindre medlemskap i trygden for ektefeller i utlandet.
Ektefelle og barn under 18 år til en arbeidstaker som nevnt i § 2-5 første ledd som ikke forsørges av arbeidstakeren og barn over 18 år uansett forsørgelsesforhold, kan søke om frivillig medlemskap i trygden etter de vilkår som gjelder for dette.
Ifølge andre ledd er ektefelle og barn som forsørges av og oppholder seg i utlandet sammen med en person som er nevnt i første ledd bokstav a og b, pliktige medlemmer i trygden med full trygdedekning.
Det er et vilkår at ektefellen er norsk statsborger. Se likevel det som er anført foran i avsnittet “Norsk statsborger”.
Som barn regnes personer under 18 år, jf. § 1-6 . Det er ikke noe vilkår at barnet er norsk statsborger.
Ifølge andre ledd er ektefelle og barn som forsørges av og oppholder seg i utlandet sammen med en person som er nevnt i første ledd bokstav c til f, pliktige medlemmer i trygden med full trygdedekning.
For å være pliktig medlem i trygden må ektefellen i tillegg ha vært medlem i trygden i minst tre av de siste fem kalenderårene. Det er ikke noe vilkår at ektefellen er norsk statsborger. Tilknytningen til Norge regnes å være tilstrekkelig ved at vedkommende har vært medlem i trygden i det nevnte tidsrom.
Etter andre ledd er barn pliktige medlemmer i trygden uten hensyn til forutgående medlemskap Som barn regnes person under 18 år, jf. § 1-6 . Det er ikke noe vilkår at barnet er norsk statsborger.
Det pliktige medlemskapet gjelder bare for vedkommende person selv, slik at trygdedekning for eventuell ektefelle og barn som måtte følge med til utlandet, må bestemmes etter de ordinære regler om trygdedekning under opphold i utlandet. Uansett om de er medlemmer eller ikke, vil en forsørget ektefelle og barn under 18 år ha rett til stønad ved helsetjenester etter § 5-24 tredje ledd, i samme utstrekning som medlemmet selv.