Utarbeidet av Rikstrygdeverket, Oppfølgings- og sykestønadsavdelingen, Fagutviklingsseksjonen
Sist endret av NAV Drift og utvikling , Fag drift og utvikling, Arbeid og aktivitet 01.02.2009, jf. følgende overskrifter:
Generell kommentar
§ 12-2 Første ledd, første punktum - Hovedvilkår om tre års forutgående medlemskap
§ 12-2 Første ledd, andre punktum – Tjeneste i internasjonale organisasjoner
§ 12-2 Andre ledd – Flyktninger
§ 12-2 Fjerde ledd – Medlem som har lang tidligere opptjening
[Endret 2/09]
I § 12-2 er det fastsatt hvilke krav som stilles om forutgående medlemskap for at medlemmet kan få tidsbegrenset uførestønad eller uførepensjon. Hovedregelen står i første ledd første punktum. Første ledd andre punktum inneholder en særbestemmelse til hovedregelen. Unntaksreglene står i andre, tredje og fjerde ledd.
Det gjøres også unntak fra hovedregelen om forutgående medlemskap når uførheten skyldes yrkesskade, se § 12-18.
Vær oppmerksom på at §12-2 gjelder for både tidsbegrenset uførestønad og uførepensjon, og at vilkårene om forutgående medlemskap for rett til rehabiliteringspenger og attføringspenger er annerledes. Et medlem som har mottatt sykepenger, rehabiliteringspenger eller attføringspenger vil ikke alltid fylle vilkåret om forutgående medlemskap for rett til en uføreytelse.
Når en person omtales som medlem i trygden i kapittel 12 er det forutsatt at medlemskapet omfatter ytelser etter pensjonskapitlene. Se § 2-10.
Regler om medlemskap i folketrygden står i lovens kapittel 2. Medlemskapet kan omfatte hele trygden eller bare deler av den. Hovedregelen om medlemskap er at personer som er bosatt i Norge er pliktige medlemmer i trygden (§ 2-1). Det samme gjelder som hovedregel personer som er arbeidstakere i Norge (§ 2-2). Medlemskapet gjelder i utgangspunktet hele trygden. Kapittel 2 inneholder en rekke presiseringer av hovedreglene, bestemmelser om unntak fra pliktig medlemskap og om adgang til å søke frivillig medlemskap. Det må derfor vurderes konkret i hver sak om søkeren har hatt medlemskap som gir rett til uførepensjon. Se rundskriv til kapittel 2.
Når det gjelder personer som søker uførepensjon, skal en være oppmerksom på følgende grupper som ikke har fullt medlemskap i trygden:
Personer som har søkt asyl i Norge og deres familiemedlemmer har bare et begrenset medlemskap som ikke omfatter pensjonskapitlene. Dersom de får bli i Norge, skal likevel tiden som asylsøker i etterhånd regnes som om medlemskapet omfattet hele trygden. Asylsøkerperioden skal da medregnes som forutgående medlemstid og ved beregning av eventuell uføreytelse. Se § 2-16 og forskrift om trygdedekning for asylsøkere.
Pensjonister med utenlandsk pensjon som har bosatt seg i Norge etter 1992, kan ha begrenset medlemskap som ikke omfatter rett til opptjening etter pensjonskapitlene. Dette gjelder personer som ikke mottar pensjon fra folketrygden, men har utenlandsk pensjon som minst tilsvarer norsk minstepensjon for enslig. Bestemmelsen gjelder ikke dersom vedkommende har pensjonsgivende inntekt. Se § 2-13 og forskrift om unntak fra medlemskap for personer som er sikret tilfredsstillende dekning fra utlandet og deres forsørgede familiemedlemmer.
Trygdeavtaler med andre land kan gi utvidede muligheter for unntak når vedkommende omfattes av bestemmelsene i en slik avtale. Mange av trygdeavtalene har bestemmelser om medregning av medlemstid i avtalelandet etter dette landets lovgivning for å fylle vilkåret om forutgående medlemskap. Slike regler finnes i EØS-avtalens trygdedel, i Nordisk konvensjon om trygd og i en rekke andre trygdeavtaler.
Trygdeavtaler kan også ha betydning for hvilket lands trygdelovgivning en person er omfattet av. Dette kan føre til fravik fra folketrygdlovens regler om medlemskap.
Se trygdeavtalene og rundskrivene til disse under Hovednummer 40, 41 og 42.
[Endret 2/09]
Vedkommende må ha vært medlem i trygden sammenhengende i de siste tre årene fram til uføretidspunktet slik det er definert i § 12-10 første ledd. Det innebærer at den som har fått sin inntektsevne/arbeidsevne varig nedsatt med minst halvparten før tre-årsvilkåret er oppfylt, aldri kan oppnå tidsbegrenset uførestønad eller uførepensjon etter hovedregelen.
Uføretidspunktet kan tidligst settes til fylte 16 år. Nedre aldersgrense for uførepensjon er 18 år. Unge uføre som får en uføreytelse ved fylte 18 år, må ha vært medlem i trygden de tre siste årene fram til det uføretidspunktet som fastsettes. Hvis dette vilkåret ikke er oppfylt, anvendes unntaksreglene i § 12-2 tredje ledd.
Dersom uførheten skyldes yrkesskade, gjelder ikke vilkåret om minst tre års forutgående medlemskap, se § 12-18
Dersom vedkommende fyller vilkåret om forutgående medlemskap, fastsettes uføregraden på vanlig måte etter samlet uføregrad, selv om vedkommende tidligere har tapt en del, men mindre enn 50 %, av inntektsevnen/arbeidsevnen.
Regelen om forutgående medlemskap fram til uføretidspunktet medfører at en uføreytelse normalt ikke kan gis til en person som bor i utlandet. Det kan likevel gjøres for uførepensjon dersom vedkommende bor i utlandet på kravtidspunktet, forutsatt at vedkommende fylte tre-årsvilkåret og var medlem i trygden på uføretidspunktet. Om vedkommende har rett til en uførepensjon må i et slikt tilfelle også vurderes etter reglene i § 12-3 om fortsatt medlemskap.
Vilkåret om tre års forutgående medlemskap gjelder i saker der uføretidspunktet er 1. januar 1994 eller senere. Tidligere var vilkåret bare ett års forutgående medlemskap. Dette gjaldt for uførepensjon tilstått med virkning 1. januar 1990 eller senere. Se nærmere om disse lovendringene under punkt 2.6.1 i rundskrivets generelle del.
[Endret 2/09]
Ved vurderingen av om vilkåret i første ledd om tre års forutgående medlemskap er oppfylt, skal det ses bort fra perioder med tjeneste i internasjonale organisasjoner eller organer som staten Norge er medlem av, yter økonomisk bidrag til eller har ansvar for å bidra til bemanningen av.
Regelen skal dekke medlemmer som er i en risikoposisjon i forhold til treårsvilkåret ved tilbakekomst til Norge etter tjeneste i utlandet for internasjonal organisasjon eller organ. Den vil også omfatte personer som etter tjenesten er medlem i folketrygden i utlandet.
Bestemmelsen innebærer ikke unntak fra kravet til medlemskap på uføretidspunktet.
Eksempel:
A har vært i internasjonal tjeneste, kommer tilbake til Norge og blir igjen medlem i trygden. A blir ufør ett år etter tilbakekomsten til Norge. Vilkåret om forutgående medlemskap vil være oppfylt dersom A har minst to års sammenhengende medlemskap fram til den internasjonale tjenesten tok til.
Personer som omfattes av bestemmelsen vil være personer som har vært i tjeneste i FN, EFTA/ESA, Europarådet, NATO og andre organisasjoner med et overnasjonalt preg.
Det er ingen spesielle regler om beregning av ytelsen i disse tilfellene. Tidsbegrenset uførestønad kan således bli en minsteytelse når vedkommende ikke har vært medlem i inntektsgrunnlagsårene, jf. § 12-13 nr. 1 og § 10-9 andre ledd. Hvis vedkommende ikke er i arbeid på uføretidspunktet kan det hende at det ikke foreligger rett til framtidige pensjonspoeng ved beregning av uførepensjon, jf. § 3-17.
Bestemmelsen i andre punktum trådte i kraft 1. januar 2009, og gis også virkning for tilfeller der uførheten skjedde før ikrafttredelsen. Det innebærer at uføre som tidligere ikke har fått innvilget uføreytelse fordi vilkåret om forutgående medlemskap ikke var oppfylt, har mulighet for å få slik ytelse fra 1. januar 2009 dersom vilkåret i andre punktum er oppfylt.
[Endret 2/09]
Vilkåret om tre års forutgående medlemskap etter første ledd gjelder ikke for flyktning som er medlem i trygden. Hvem som regnes som flyktning fremgår av lovens § 1-7. Vedkommendes status som flyktning skal være bekreftet av Utlendingsdirektoratet.
Det stilles således ingen krav til forutgående medlemskap for flyktning som er medlem i trygden. Vilkårene for å få en uføreytelse anses oppfylt tidligst fra det tidspunkt vedtaket om flyktningestatus er fattet, og utbetales fra det tidspunkt som følger av bestemmelsene i kapittel 22.
Flyktninger som innvilges uførepensjon får full grunnpensjon og særtillegg uten hensyn til reglene om trygdetid (§ 3-2 og § 3-3). Det er også gitt særregler om tilleggspensjon med overkompensasjon (§ 3-9). Rettigheter i trygden som flyktning beholdes selv om vedkommende blir norsk statsborger.
Mange av de som kommer til Norge som asylsøkere får ikke flyktningstatus, men får oppholdstillatelse på humanitært grunnlag. Særreglene for flyktninger gjelder ikke for disse.
[Endret 1/04]
I tredje ledd er det gjort unntak fra vilkåret i første ledd om tre års forutgående medlemskap før uføretidspunktet. I disse unntakstilfellene kreves det likevel at vedkommende har vært medlem i trygden i minst ett år umiddelbart før krav om tidsbegrenset uførestønad/uførepensjon settes fram, dvs. at det kreves en “ventetid” på ett år.
Vilkårene for å få en uføreytelse anses oppfylt tidligst fra det tidspunkt vedkommende har vært medlem i trygden i minst ett år, og utbetales fra det tidspunkt som da følger av bestemmelsene i kapittel 22. Dersom det er aktuelt å gi en uføreytelse til et medlem (ung ufør) som har vært asylsøker og ikke får flyktningstatus, men oppholdstillatelse på humanitært grunnlag, anses vilkårene for ytelsen tidligst å være oppfylt fra vedtakstidspunktet for oppholdstillatelsen. Tiden som asylsøker medregnes i ventetiden.
Bestemmelsen gjelder medlem som ble ufør før fylte 26 år og da var medlem i trygden. Det gjøres unntak fra vilkåret om tre års forutgående medlemskap, men det kreves at vedkommende var medlem i trygden på uføretidspunktet. Før 1994 var det ikke noe krav om medlemskap på uføretidspunktet i disse tilfellene, og det kunne tilstås uførepensjon til eldre personer som var blitt uføre i ung alder. For et medlem som ble medlem i trygden før 1994 og da var ufør, skal den tidligere bestemmelsen som gjaldt for uførepensjon tilstått med virkning i 1990 eller senere, anvendes.
Aldersgrensen for unge uføre i § 12-2 har fulgt aldersgrensen for rett til garantert minste tilleggspensjon, jf. § 3-21. Den ble senest hevet fra 24 år til 26 år fra 1. juli 1997. Det kreves ikke at vilkårene for garantert minste tilleggspensjon eller minsteytelsen for tidsbegrenset uførestønad til ung ufør skal være oppfylt for at unntaksbestemmelsen her kan anvendes.
Merk at unge uføre også kan gis unntak etter tredje ledd bokstav b.
Bestemmelsen gjelder personer som har vært medlem i trygden etter fylte 16 år med unntak av maksimum fem år sammenlagt. Det gis unntak fra vilkåret om minst tre års forutgående medlemskap. Det kreves ikke at vedkommende var medlem i trygden på uføretidspunktet. Det kreves heller ikke at vedkommende tidligere har vært medlem i trygden. Regelen skal derfor også anvendes for en ung ufør som kommer til Norge og blir medlem i trygden før fylte 21 år.
Når en person kommer ufør til Norge og får uførepensjon etter regelen i bokstav b, gjelder det en spesiell regel om beregning av pensjonen. Fremtidig trygdetid og fremtidige poengår skal regnes fra det tidspunkt vedkommende sist ble medlem i trygden (§ 3-6 og § 3-21). Uføretidspunktet fastsettes likevel på vanlig måte.
[Endret 2/09]
Bestemmelsen gjelder bare for uførepensjon, ikke for tidsbegrenset uførestønad.
Det kan etter denne bestemmelsen gjøres unntak fra vilkåret om tre års forutgående medlemskap i § 12-2 første ledd hvis medlemmet har en opptjening i folketrygden som gir en pensjon som minst svarer til halvparten av full minstepensjon når ytelsen beregnes på grunnlag av tidligere opptjening. Ytelsen beregnes da som en alderspensjon på grunnlag av faktisk trygdetid og faktiske poengår fram til uførheten inntrådte.
Det kreves at vedkommende er medlem i trygden på uføretidspunktet.
Denne unntaksregelen retter seg mot tilfeller der vedkommende har en betydelig pensjonsopptjening i folketrygden, men ikke fyller noen av de øvrige vilkårene i § 12-2.
Vær oppmerksom på at bestemmelsen i tredje ledd om virkningstidspunkt for ytelsen ikke gjelder for denne unntaksbestemmelsen. Hvis et medlem blir ufør i ventetiden på ett år etter tredje ledd, kan det derfor være aktuelt å anvende fjerde ledd inntil ordinært beregnet pensjon kan tilstås etter tredje ledd.
Bestemmelsen i fjerde ledd trådte i kraft 1. januar 2009, og gis også virkning for tilfeller der uførheten skjedde før ikrafttredelsen. Det innebærer at uføre som tidligere ikke har fått uføreytelse fordi vilkåret om forutgående medlemskap ikke var oppfylt, har mulighet til å få uførepensjon fra 1. januar 2009 dersom vilkåret i fjerde ledd er oppfylt.
Det er et vilkår at medlemmet har en pensjonsopptjening som er tilstrekkelig til å utgjøre minst halvparten av en full minstepensjon når pensjonen beregnes etter faktisk opptjening. Med full minstepensjon menes her grunnpensjon og særtillegg til enslig pensjonist beregnet etter 40 års trygdetid. Se § 3-5 og satsen for minstepensjon.
Regelen innebærer for eksempel at vilkåret alltid vil være oppfylt dersom vedkommende har vært bosatt i Norge og medlem i trygden sammenhengende fram til fylte 36 år. Vedkommende vil da ha 20 års trygdetid etter fylte 16 år, og ha opptjent rett til minst 20/40 (dvs. en halv) minstepensjon. Vilkåret om opptjent rett til pensjon svarende til en halv minstepensjon vil kunne være oppfylt selv om vedkommende ikke har 20 års faktisk trygdetid, dersom han eller hun hadde opptjent rett til tilleggspensjon høyere enn særtillegget.
Pensjon som tilstås etter §12-2 fjerde ledd skal beregnes på grunnlag av trygdetid fram t.o.m. måneden før uføretidspunktet og poengår fram t.o.m. året før uføreåret. Dette står i § 12-13 nr. 2 sjette ledd første punktum, og er i samsvar med retningslinjene for beregning av faktisk trygdetid for uførepensjon. Det skal således ikke beregnes framtidig trygdetid, framtidig poengtall eller framtidige poengår. Videre gjelder de samme regler som for alderspensjon. Den faktiske trygdetiden avrundes til nærmeste hele år, jf. § 3-5 sjette ledd. Sluttpoengtallet beregnes på grunnlag av de faktiske poengtallene, jf. § 3-11.
Ved senere økning av uføregrad med nytt uføretidspunkt skal faktisk opptjening av trygdetid og pensjonspoeng i uføreperioden legges til i beregningen. Dette følger av § 12-10 andre ledd. Se § 3-14 om opptjening av pensjonspoeng for medlemmer som mottar uførepensjon.
B er født 05.04.1970. B har vært i utlandet og uten medlemskap i trygden i perioden 01.05.2002 – 01.06.08. B blir ufør 01.02.09 etter tilbakekomst til Norge, og har da følgende opptjening i folketrygden:
Pensjonspoeng:
1990 2,00 1994 4,00 1998 4,50 2002 2,50
1991 3,00 1995 4,00 1999 5,00 2008 2.50
1992 3,50 1996 4,00 2000 5,00
1993 3,50 1997 4,50 2001 5,00
Sluttpoengtall: (2,00+3,00+3,50+3,50+4,00+4,00+4,00+4,50+4,50+5,00+5,00+5,00+2,50+2,50):14 = 3,79
Trygdetid:
05.04.86- 31.12.02 = 200 mnd. 27 dager = 201 mnd.
01.01.08 – 31.01.09 = 13 mnd.
Til sammen 214 mnd. : 12 = 17,83 = 18 år
Uførepensjon etter faktisk opptjening:
Tilleggspensjon pr. mnd.:
70 256 x 0,42 x 3,79 x 12/40 x 1/12 = 2 795,84
70 256 x 0,45 x 3,79 x 2/40 x 1/12 = 499,26
Til sammen 3 295
Grunnpensjon pr. mnd. 70 256 x 18/40 x 1/12 = 2 635
Uførepensjon pr. mnd. 5 930
Halv minstepensjon pr mnd. utgjør (11 358 : 2) = 5 679 kroner.
Uførepensjonen utgjør mer enn halvparten av full minstepensjon, og B fyller vilkåret for uførepensjon etter § 12-2 fjerde ledd.