Forskrift av 21. desember 1992 fastsatt av Barne- og familiedepartementet i medhold av lov av 17. juli 1992 nr. 100 om barneverntjenester § 9-3 femte ledd.
§ 1
Til dekning av kommunens oppholdsutgifter som nevnt i barnevernloven § 9-5 kan kommunen – med de begrensninger som følger av disse forskrifter §§ 2 og 3 – kreve innbetalt til seg barnepensjon som barnet oppebærer etter lov om folketrygd
§ 2
Barnet (verge eller foresatte) har rett til å få barnepensjon utbetalt uavkortet t.o.m. den tredje kalendermåned etter den måned plassering tok til.
§ 3
Fra det tidspunkt som er nevnt i § 2 har barnet (verge eller foresatte) rett til å få utbetalt til seg et beløp som årlig minst skal tilsvare 25 prosent av grunnbeløpet i Folketrygden samt 10 prosent av tilleggspensjon eller særtillegget.
§ 4
Ved krav om refusjon i andre trygdeytelser, pensjoner o.l., bør i alminnelighet forskriftene §§ 1, 2 og 3 gis tilsvarende anvendelse når det gjelder refusjonens størrelse.
§ 5
Ved eventuell overprøving av vedtak om egenbetaling fra barnet gjelder barnevernloven § 6-5 ved overprøving av barneverntjenestens vedtak og barnevernloven § 7-1 i) jf. Sosialtjenesteloven § 9-10 ved overprøving av fylkesnemndas vedtak.
§ 6
Denne forskrift trer i kraft 1. januar 1993.