Utarbeidet av Rikstrygdeverket Internasjonalt kontor 01.07.2005,
tilpasset ved EØS-komiteens beslutning nr. 82/97 (eøs1), se listen over EØS-tilpasninger om trygd.
under henvisning til artikkel 81 bokstav a) i forordning (EØF) nr. 1408/71 av 14. juni 1971 om anvendelse av trygdeordninger på arbeidstakere, selvstendig næringsdrivende og deres familiemedlemmer som flytter innenfor Fellesskapet, som pålegger den å behandle alle fortolkningsspørsmål som oppstår i forbindelse med bestemmelsene i forordning (EØF) nr. 1408/71og forordning (EØF) nr. 574/72, og
ut fra følgende betraktninger:
Beslutning nr. 57 opphørte å gjelde da forordning (EØF) nr. 1408/71 og (EØF) nr. 574/72 trådte i kraft, men av hensyn til bestemmelsene i nevnte forordninger bør det treffes en ny beslutning.
Det er viktig å klarlagt om det skal etterbetales tillegg til ytelser ved arbeidsløshet for forsørgede familiemedlemmer for tidsrommet før datoen for framlegging av den bekreftede attesten over familiemedlemmer som er bosatt på territoriet til en annen medlemsstat enn den der den kompetente institusjon ligger, dersom disse personer allerede var forsørget av arbeidstakeren da arbeidsløshetsperioden, som det kan gis ytelser for, begynte.
I henhold til artikkel 68 nr. 2 i forordning (EØF) nr. 1408/71 skal den kompetente institusjon, dersom beløpet på arbeidsløshetsytelsene avhenger av antallet familiemedlemmer etter en medlemsstat lovgivning, ved beregning av ytelsene også ta hensyn til antall familiemedlemmer som er bosatt på territoriet til en annen medlemsstat enn der den nevnte institusjonen ligger.
Det framgår av bestemmelsen i artikkel 82 i forordning (EØF) nr. 574/72 at arbeidstakeren for å dra nytte av de foran nevnte bestemmelsene i artikkel 68 nr. 2 i forordning (EØF) nr. 1408/71, skal framlegge for den kompetente institusjon en bekreftet attest vedrørende familiemedlemmene som er bosatt på territoriet til en annen medlemsstat enn den der den kompetente institusjon ligger, og at denne attesten, som skal være utstedt av den institusjon som er utpekt av den kompetente myndighet i det landet der familiemedlemmene er bosatt, er gyldig i 12 måneder etter at den er utstedt.
For så vidt formålet med bestemmelsene i forordning (EØF) nr. 574/72 er å fastsette framgangsmåter for gjennomføring av forordning (EØF) nr. 1408/71, kan slike bestemmelser ikke medføre noen begrensning av de rettigheter som arbeidstakerne har i henhold til bestemmelsene i forordning (EØF) nr. 1408/71.
Attestens gyldighetstid som fastsatt i artikkel 82 nr. 2 i forordning (EØF) nr. 574/72, med forbehold for endringer vedrørende forsørgede familiemedlemmer som måtte oppstå etter at attesten var utstedt, og som arbeidstakeren plikter å underrette den kompetente institusjonen om umiddelbart, betyr at de forsørgede antas fortsatt å være forsørget i et tidsrom på 12 måneder regnet fra utstedelsen av attesten, med innebærer ikke at de forsørgede ikke må tas hensyn fra begynnelsen av tidsrommet med arbeidsløshet som det betales ytelser for.
De attester som er utstedt i samsvar med blankettene utarbeidet av Den administrative kommisjon, tjener som bevis for arbeidstakerens rettigheter, men utstedelsen av attestene er ikke noe vilkår for å få slike rettigheter.
Attester vedrørende familiemedlemmer som er bosatt på territoriet til en annen medlemsstat enn der den kompetente institusjonen ligger, kan først utstedes etter at tidsrommet med arbeidsløshet som det gis ytelser for, har begynt.
Beslutningen er truffet på vilkårene fastsatt i artikkel 80 nr. 3 i forordning (EØF) nr. 1408/71, ‑
1. Utstedelse av attest E 302 etter at tidsrommet med arbeidsløshet som det betales ytelser for, har begynt, medfører ikke utsettelse av den datoen som er fastsatt i det kompetente lands lovgivning, da det gis rett til ytelser ved arbeidsløshet med forhøyet sats for forsørgede familiemedlemmer.
2. Denne beslutning er kunngjort i De Europeiske Fellesskaps Tidende (C 75 av 19.09.1973, s. 14). Den får anvendelse fra 1. oktober 1972 i de seks medlemsstatene som grunnla Fellesskapet og, i henhold til tiltredelsestraktaten, fra 1. april 1973 for de tre nye medlemsstatene.