Utarbeidet av Rikstrygdeverket, Pensjonsavdelingen og Arbeids-og rehabiliteringsdivisjonen 20.02.2006
Den någjeldende nordiske konvensjonen om trygd trådte i kraft 1. september 2004. Samtidig ble den tidligere nordiske konvensjonen av 15. juni 1992 opphevet.
Konvensjonen gir ikke rett til ytelser for tidsrom før den trådte i kraft, men slike tidsrom skal medregnes ved fastsettelse av ytelser, jf. konvensjonen artikkel 18 nr. 3. Dette viderefører bestemmelser i de tidligere nordiske konvensjoner.
Nytt for denne nordiske konvensjonen er at tredjelandsborgere nå fullt ut er omfattet av koordineringen etter nordisk konvensjon. Se rundskriv 41-01 punkt 1.5 og rundskrivene til de enkelte stønadsområdene.
Anvendelse av konvensjonens regler skal ikke medføre reduksjon av ytelser som løp 1. september 2004 da konvensjonen trådte i kraft, jf. artikkel 18 nr. 1.
Utbetalingen av garantitillegg som er gitt etter omregning i henhold artikkel 27 nr. 4 i til den nordiske konvensjonen som gjaldt fra 1. januar 1994 fram til 1. september 2004, skal videreføres. Tillegget skal reguleres årlig. Reguleringen foretas av FFU for Norges del.
I artikkel 11 i administrasjonsavtalen til den nordiske konvensjonen som gjelder fra 1. september 2004, er det bestemt at det landet som gir garantitillegg etter den nordiske konvensjonen som gjaldt fra 1. januar 1994 fram til 1. september 2004, hvert år skal be de andre pensjonslandene om opplysninger om pensjonens størrelse. De andre landene er forpliktet til å gi garantitilleggslandet disse opplysningene innen utløpet av januar måned hvert år. Anmodningene om slik informasjon bør derfor sendes til de berørte pensjonslandene i god tid før hvert årsskifte.
Etter den nordiske konvensjonen som gjaldt fram til 1. januar 1994 ble grunnpensjon til nordiske statsborgere bare gitt fra bostedslandet på grunnlag av samlet trygdetid opptjent i alle de nordiske land.
Etter den nordiske konvensjonen som gjaldt fra 1. januar 1994 til 1. september 2004 ble det gitt pensjon fra hvert enkelt av de nordiske land der pensjonisten hadde vært medlem, basert på opptjeningen i hvert av landene, etter reglene i forordning 1408/71, og gamle pensjoner ble omregnet både etter krav og ex officio. Det kunne gis garantitillegg dersom delpensjonene i sum ble mindre enn tidligere løpende pensjon.
Delpensjonssystemet og muligheten til å søke omregning er videreført i någjeldende nordiske konvensjon, men det kan nå ikke gis garantitillegg.
Etter någjeldende konvensjon artikkel 18 nr. 2 kan en pensjonist som mottar pensjon etter den nordiske konvensjonen som gjaldt fram til 1. januar 1994, søke om omregning av pensjonen ved å søke om grunnpensjon fra et annet nordisk land enn bostedslandet. Pensjonen skal da omregnes etter beregningsreglene i forordning 1408/71 dersom dette lønner seg. Dersom slik omregning fører til reduksjon av samlet pensjonsytelse, skal omregning ikke foretas. Det er i artikkel 18 nr. 1 bestemt at någjeldende konvensjon ikke skal medføre reduksjon av ytelser som utbetales ved konvensjonens ikrafttredelse.
Etter någjeldende konvensjon artikkel 18 nr. 2 kan en pensjonist søke om omregning av pensjonen ved å søke om grunnpensjon fra et annet nordisk land enn bostedslandet. Det er ikke gitt bestemmelser om at trygdemyndighetene kan omregne pensjoner på eget initiativ (ex officio). Det er heller ikke gitt bestemmelser om garantitillegg.
Dersom en pensjonist setter fram krav om omregning, og det viser seg at omregningen vil gi en samlet lavere pensjon enn den vedkommende har hatt, må vedkommende gjøres oppmerksom på dette og anmodes om å trekke omregningskravet tilbake. Dette følger av garantiregelen i artikkel 18 nr. 1 siste punktum.
Dersom omregning lønner seg, skal det gis etterbetaling fra 1. september 2004 når kravet er framsatt innen 1. september 2006, jf. artikkel 94 nr. 6 i forordning 1408/71. Ved krav som framsettes senere skal folketrygdlovens foreldelsesregler anvendes.
En omregnet grunnpensjon skal ikke iverksettes før alle de berørte landene har foretatt omregning. Iverksettelsen skal skje samtidig i alle de berørte landene. Bostedslandet skal være behandlingsland og skal sende alle omregningsvedtakene samlet til pensjonisten. Når behandlingen av en omregningssak er ferdig, gjør FFU vedtak om omregnet grunnpensjon og iverksettingstidspunkt.
Omregning av norske grunnpensjoner skal gjøres av FFU.
I artikkel 7 i administrasjonsavtalen er det bestemt at pensjonssøkeren på nasjonal kravblankett skal oppgi bosettingsperiodene i andre nordiske land. For øvrig må de vanlige E-blankettene brukes slik at bokstaven E strykes over og erstattes med bokstaven N og merkes med ”Art. 18 NK”.
I vedlegg 4 til administrasjonsavtalen til nordisk konvensjon er det angitt hvilke blanketter som skal anvendes ved administrasjon av konvensjonen.
Følgende rutine for omregningssaker er avtalt med de andre nordiske land:
• Utredende institusjon sender vanlig ”E-pakke” til det berørte landet. På kravblanketten angis at det er en artikkel 18-sak gjennom å skrive tydelig ”Art. 18 NK” øverst i midten på blanketten.
• Berørt land lager en foreløpig beregning av ”sin” pensjon og meddeler den utredende institusjonen resultatet på E 001. E 205 vedlegges.
• Utredende institusjon beregner ”sin” pensjon (omregning etter artikkel 18 i nordisk konvensjon) og sammenlikner den løpende pensjonen med summen av bruttopensjonene fra de berørte landene.
• Dersom resultatet etter omregning blir høyere enn den løpende pensjonen, underretter den utredende institusjonen det/de berørte land om dette, slik at landene kan gjøre et endelig vedtak. Utredende institusjon meddeler også fra hvilket tidspunkt den omregnede pensjonen skal utbetales løpende fra de berørte land, og meddeler om den utredende institusjonen etter artikkel 111 i forordning 574/72 krever refusjon i etterbetaling. Berørt land gjør da et endelig vedtak som sendes med E 210 til utredende institusjon. Nasjonalt vedtak sendes ikke til pensjonsmottakeren, bare til institusjonen.
Dersom summen av de omregnede pensjonene blir lavere enn den løpende pensjonen, skal utredende institusjon kontakte søkeren som da får mulighet til å tilbakekalle sitt krav om omregning. Det utredende landet meddeler det/de berørte land om vedkommende tilbakekaller omregningskravet eller ikke. Dette meddeles på E 001.
Garantitillegg som er gitt etter artikkel 27 nr. 4 i den nordiske konvensjonen som gjaldt fra 1. januar 1994 til 1. september 2004, skal reguleres pr. 1. januar hvert år. FFU foretar denne reguleringen for Norges del.
Endringer i pensjonssatsene i et land skal ikke føre til omregning av garantitillegget. Dette fanges opp av den årlige reguleringen. Det samme gjelder for endringer i valutakurser.
Dersom det skjer endringer som påvirker pensjonsretten, skal pensjonen og garantitillegget omregnes. Dette er aktuelt for eksempel når barn passerer aldersgrensen for barnetillegg, ved inntektsendringer som påvirker pensjonens størrelse, ved endring av uføregrad, ved endring av sivilstand, når det oppstår rett til alderspensjon m.v. Saken skal sendes FFU for ny beregning av pensjon og garantitillegg.