Utarbeidet av Arbeids- og velferdsdirektoratet, Fagstab Ytelser 01.01.2011
AFP i privat sektor som gjelder for pensjon med virkningstidspunkt fra 1. januar 2011 eller senere, er utformet i samsvar med prinsippene for ny alderspensjon i folketrygden og bidrar til et tidligpensjonssystem fra 62 år. Dette innebærer at den årlige pensjonen vil øke ved å ta ut pensjonen etter 62 år, og at man kan kombinere arbeid og pensjon uten at pensjonen avkortes. Ytelsen er en livsvarig pensjonsytelse som gis som et tillegg til alderspensjon fra folketrygden.
Lovens formål er å fastlegge vilkårene for statstilskott til arbeidstakere som tar ut avtalefestet pensjon i privat sektor. Arbeidstakere vil bare ha krav på tilskott til pensjon som er forankret i en avtale mellom landsomfattende organisasjoner av arbeidsgivere og arbeidstakere eller mellom en bedrift og en landsomfattende organisasjon av arbeidstakere.
Avtalen må omfatte alle arbeidstakere i de tilsluttede bedriftene, med unntak av arbeidstakere som etter lov eller tariffavtale har lavere aldersgrense enn 62 år.
Det finnes unntak fra avtalene for arbeidstakere som på annet grunnlag er sikret like gode eller bedre ytelser (i annen pensjonskasse eller i forsikring), se § 1 i gammel tilskottslov. Andre tilpasninger i virkeområdet for avtalefestet pensjon, er nedfelt i vedtektene for ordningene. I vedtektene av 21. mai 2010 kapittel 3 gis det nærmere definisjoner av dette.
Denne paragrafen definerer visse sentrale begreper i AFP-tilskottsloven.
Med «arbeidstaker» menes enhver som arbeider i en annens tjeneste for lønn eller annen godtgjørelse, tilsvarende folketrygdloven § 1-8.
Med «grunnbeløpet» menes grunnbeløpet i folketrygden, se folketrygdloven § 1-4.
Med «inntekt» menes pensjonsgivende inntekt etter folketrygdloven § 3-15. Det vil si lønn og annen godtgjørelse for arbeid eller oppdrag i og utenfor tjenesteforhold.