Utarbeidet av Rikstrygdeverket, Familiekontoret 01.10.2002
Sist endret av NAV Drift og utvikling 19.12.2008, jf. hovedoverskriften
[Endret 6/03, 12/08]
Dersom barnet har en årlig inntekt som overstiger 30 ganger fullt bidragsforskudd, skal overskytende inntekt regnes med ved fastsettelsen av barnebidrag. Dette følger av forskriften § 5 første ledd første punktum. Som inntekt for barnet legges det til grunn akkurat de samme inntektstypene som når beregningsgrunnlaget for den bidragspliktige skal fastsettes. Av forskriften § 5 første punktum går det også fram at inntekten til barnet inngår i den proporsjonale fordelingen av underholdskostnaden. Følgende formel brukes: IBP / (IBP + IBM + IB). Se nærmere om dette i kommentarene til forskriften § 2.
Eksempel:
Den bidragspliktige har et årlig beregningsgrunnlag (IBP) på 450 000 kroner. Bidragsmottakeren har et årlig beregningsgrunnlag (IBM) på 300 000 kroner. Barnet er 16 år og har et årlig beregningsgrunnlag (IB) på 50 000 kroner. Bidragsforskuddet er 1320 kroner (fra 1. juli 2008).
39 600 kroner (30 ganger 1320) skal gå til fradrag i barnets inntekt, slik at inntekten som skal brukes i formelen, utgjør 10 400 kroner.
Forholdstallet: 450 000 / (450 000 + 300 000 + 10 400) = 0,592
Dette fører til at den bidragspliktige skal betale 0,592 deler av underholdskostnaden for barnet.
Ifølge forskriften § 5 andre punktum skal det ikke fastsettes barnebidrag når barnet anses som selvforsørget. Etter forskriften § 5 tredje punktum er et barn selvforsørget når det har en årlig inntekt på minst 100 ganger fullt bidragsforskudd. Når barnet er selvforsørget, skal det ikke fastsettes barnebidrag, da grunnlaget for å pålegge bidrag anses bortfalt.