Med henvisning til artikkel 36 nr. 3 og artikkel 63 nr. 3 i forordning (EØF) nr. 1408/71 og til artikkel 105 nr. 2 i forordning (EØF) nr. 574/72,
med sikte på en forenkling av refusjonsoppgjøret mellom institusjonene i de to kontraherende parter,
har de kompetente myndigheter i de to kontraherende parter blitt enige om følgende:
(1) |
I denne overenskomst betyr |
|
1. |
"Forordningen" |
|
2. |
"Gjennomføringsforordningen" |
|
(2) |
Andre ord og uttrykk som er benyttet i denne overenskomst, har den mening de alt etter omstendighetene er tillagt respektivt i forordningen, gjennomføringsforordningen eller nasjonal lovgivning. |
(1) |
Uten hensyn til artikkel 93 nr. l til 5 i gjennomføringsforordningen skal det mellom de kontraherende parter ikke gis refusjon for utgifter til naturalytelser tilstått |
|
a) |
i henhold til artikkel 19 nr. l i forordningen, |
|
b) |
i henhold til artikkel 19 nr. 2 i forordningen til familiemedlemmer til en arbeidstaker eller selvstendig næringsdrivende som er bosatt på territoriet til den samme stat som vedkommende arbeidstaker eller selvstendige næringsdrivende, |
|
c) |
i henhold til artikkel 25 i forordningen til personer som er bosatt på vedkommende stats territorium, |
|
d) |
i henhold til artikkel 26 i forordningen, |
|
e) |
i henhold til artikkel 29 i forordningen, og |
|
f) |
i henhold til artikkel 52 i forordningen. |
|
(2) |
Uten hensyn til artikkel 94 nr. 1 til 5 i gjennomføringsforordningen skal det mellom de to parter ikke gis refusjon for utgifter til naturalytelser tilstått i henhold til artikkel 19 nr. 2 i forordningen, til familiemedlemmer til en arbeidstaker eller selvstendig næringsdrivende som ikke er bosatt på territoriet til den samme stat som vedkommende arbeidstaker eller selvstendige næringsdrivende. |
|
(3) |
Uten hensyn til artikkel 95 nr. 1 til 5 i gjennomføringsforordningen skal det mellom de to kontraherende parter ikke gis refusjon for utgifter til naturalytelser tilstått i henhold til artikkel 28 nr. 1 og 28a i forordningen. |
|
(4) |
Utgifter som er påført en østerriksk sykeforsikringsinstitusjon som følge av at det er gitt naturalytelser som ikke skal refunderes i henhold til nr. 1 til 3 i denne artikkel, skal refunderes denne sykeforsikringsinstitusjonen av det østerrikske kontaktorgan på årsbasis. Det beløp som utbetales av det østerrikske kontaktorgan i tilfellene nevnt i nr. 1 og 2 i denne artikkel, skal refunderes dette organ av de østerrikske sykeforsikringsinstitusjonene i forhold til det gjennomsnittlige antall personer trygdet i vedkommende institusjon i året før det året refusjonen foretas. Denne fordelingen foretas av det østerrikske kontaktorgan. |
(1) |
Uten hensyn til artikkel 93 nr. 1 til 5 i gjennomføringsforordningen skal den kompetente norske institusjon i de tilfeller det ikke er gitt avkall på refusjon i henhold til artikkel 2 nr. 1 i denne overenskomsten, refundere utgiftene til legemidler gitt av den østerrikske institusjon på oppholds- eller bostedet ved et fiksert beløp som tilsvarer det som benyttes mellom de østerrikske sykeforsikringsinstitusjonene for pensjonister og deres familiemedlemmer eller for andre forsikrede personer og deres familiemedlemmer over en tremåneders periode. |
(2) |
Det fikserte beløp nevnt under nr. (1) i denne artikkel, skal ha like lang gyldighetstid som det som benyttes mellom de østerrikske sykeforsikringsinstitusjonene. Dersom de østerrikske sykeforsikringsinstitusjonene fra et bestemt tidspunkt må benytte et annet fiksert beløp, skal det østerrikske kontaktorganet uten opphold underrette det norske kontaktorganet om dette. Det nye fikserte beløpet skal benyttes fra den dato det kommer til anvendelse i Østerrike. |
(1) |
Uten hensyn til artikkel 93 nr. 1 til 5 i gjennomføringsforordningen skal den kompetente østerrikske institusjon refundere utgiftene til medisinsk behandling utenfor sykehus og legemidler gitt av den norske institusjon på oppholdsstedet i henhold til artikkel 22 nr. 1 a) i), artikkel 22 nr. 3 jf. artikkel 22 nr. 1 a) i), artikkel 31 a) og artikkel 55 nr. 1 a) i) i forordningen, ved et årlig fiksert beløp beregnet på følgende måte: De gjennomsnittlige årlige offentlige utgifter (egenandeler unntatt) for behandling utenfor sykehus pr. innbygger i Norge, skal deles på 365 (gjennomsnittlige daglige utgifter pr. innbygger i Norge). |
|
i) |
For personer som er arbeidstakere eller selvstendig næringsdrivende i Norge for en lengre periode, men omfattet av østerriksk lovgivning i henhold til avdeling II i forordningen, skal det fikserte beløpet være de gjennomsnittlige daglige utgifter pr. innbygger i Norge multiplisert med antall blankett E 101 direkte utstedt av en østerriksk institusjon i forhold til Norge, og varigheten av arbeidsforholdet eller den selvstendige næringsvirksomheten i Norge som angitt i disse blankettene. |
|
ii) |
For andre personer med rett til naturalytelser under opphold i Norge, skal de gjennomsnittlige daglige utgifter pr. innbygger i Norge multipliseres med antallet østerrikske statsborgere som oppholder seg i Norge (fratrukket det antall personer som østerrikske institusjoner direkte har utstedt blankett E 101 til i forhold til Norge) og med den gjennomsnittlige varighet av østerrikske statsborgeres opphold i Norge. Det fikserte beløp som skal benyttes, skal utgjøre 10 % av det på denne måten beregnede beløp. |
|
(2) |
De gjennomsnittlige offentlige utgifter, antallet østerrikske statsborgere som oppholder seg i Norge og den gjennomsnittlige varigheten av oppholdet for østerrikske statsborgere som besøker Norge, skal avledes fra offentlige statistikker utarbeidet av vedkommende norske myndigheter. Antall blankett E 101 og varigheten av arbeidsforhold eller selvstendig næringsvirksomhet som angitt i disse blankettene, skal avledes fra oppgaver utarbeidet av de østerrikske institusjoner og formidlet til det norske kontaktorgan fra det østerrikske kontaktorgan. |
|
(3) |
Refusjonen i henhold til nr. (1) i denne artikkel skal foretas av det østerrikske kontaktorgan. Beløpet som det østerrikske kontaktorgan har utbetalt, skal refunderes dette organet av den kompetente østerrikske sykeforsikringsinstitusjon på følgende måte: Beløpet skal i tilfellene nevnt i nr. (1) underpunkt i) i denne artikkel, refunderes av de østerrikske institusjoner som direkte har utstedt blankett E 101 i forhold til Norge, i samsvar med antallet blanketter og lengden av arbeidsforholdet eller den selvstendige næringsvirksomheten i Norge som angitt i blankettene. Beløpet i tilfellene nevnt i nr. (1) underpunkt ii) i denne artikkel, skal refunderes av de østerrikske sykeforsikringsinstitusjonene som kommer i betraktning, i henhold til det gjennomsnittlige antall personer forsikret av vedkommende institusjon i året før det år refusjonen finner sted. Fordelingen skal foretas av det østerrikske kontaktorgan. |
Uten hensyn til artikkel 93 nr. 1 til 5 i gjennomføringsforordningen skal den kompetente norske institusjon i de tilfeller det ikke er gitt avkall på refusjon etter artikkel 2 nr. (1), ved sykehusbehandling i Østerrike i stedet for de foreløpige og endelige refusjoner for utgifter til sykehusbehandling så vel som de foreløpige og endelige tillegg på grunn av bidrag fra østerrikske forsikringsinstitusjoner til sykehussamarbeidsfondet (KRAZAF-tillegg) refundere et fiksert beløp, som skal beregnes på følgende måte:
Den foreløpige refusjon for utgifter til sykehusbehandling for vedkommende år skal økes med den prosentsats som kommer fram ved å øke eller redusere den foreløpige prosentsatsen for KRAZAF-tillegget, med den prosent som korresponderer med forholdet mellom de foreløpige og endelige refusjoner for utgifter til sykehusbehandling, så vel som de foreløpige og endelige KRAZAF-tilleggene i kalenderåret forut for det foregående år.
Utgifter til administrativ og medisinsk kontroll som nevnt i artikkel 105 nr. 1 i gjennomføringsforordningen, skal ikke refunderes mellom de to kontraherende parter.
I de tilfelle det i henhold til artikkel 2 nr. (1) er avtalt refusjonsavkall i stedet for refusjon av de faktiske utgifter i henhold til artikkel 93 i gjennomføringsforordningen, skal institusjonen på bostedet anses som den kompetente institusjon for vedkommende person. I tilfeller etter artikkel 26 i forordningen skal dette også gjelde for familiemedlemmer som er bosatt utenfor denne kontraherende stats territorium.
(1) |
Denne overenskomst trer i kraft den dag den blir undertegnet og får virkning fra den dag forordningen får anvendelse i forholdet mellom Østerrike og Norge. |
(2) |
Hver kontraherende part kan skriftlig si opp overenskomsten med tre måneders varsel, regnet fra den dato den annen part mottar melding om dette. Utferdiget i Wien den 17/12-96 i to eksemplarer, på tysk og norsk, som begge har samme gyldighet. |
[1] I henhold til Kgl. Res. Av 22. mars 1996 ble avtalen undertegnet i Wien 17. desember 1996 og trådte i kraft samme dag.
Â