Sist endret 22.10.2012 av Arbeids- og velferdsdirektoratet, Ytelsesavdelingen
Rundskrivet er endret i sin helhet.
Når vilkårene for tilbakekreving i § 22-15 første til femte ledd er oppfylt, skal tilbakekreving som hovedregel skje.
Det er gitt et unntak i § 22-15 sjette ledd, der det går fram at tilbakekreving kan unnlates når det feilutbetalte beløpet utgjør mindre enn 4 ganger rettsgebyret (3.440 kroner).
Unntaket i § 22-15 sjette ledd gjelder alle feilutbetalinger fra Arbeids- og velferdsetaten, herunder feilutbetalt barnetrygd, kontantstøtte og bidragsforskudd.
§ 22-15 sjette ledd første punktum er formulert slik at det er adgang til å unnlate tilbakekreving av beløp som er mindre enn 3.440 kroner. Tilbakekreving «kan unnlates», og det gjelder bare når den som har fått betalingen (mottakeren) eller noen som har opptrådt på vegne av mottakeren, har opptrådt uaktsomt (burde forstått). I slike saker vil den store hovedregel være at tilbakekreving unnlates. For å unngå uheldige tilpasninger i praksis, kan tilbakekreving helt unntaksvis likevel skje etter en konkret vurdering i den enkelte tilbakekrevingssak.
Dersom den som har fått utbetalingen (mottakeren) eller noen som har opptrådt på vegne av mottakeren (se rundskrivet til § 22-15 første ledd første punktum), har opptrådt forsettlig (forsto) eller grovt uaktsomt (klart måtte forstå), skal tilbakekreving alltid skje. Det følger av § 22-15 sjette ledd andre punktum, at det ikke er adgang til å unnlate tilbakekreving ved disse skyldgradene, selv om det feilutbetalte beløpet er mindre enn 4 ganger rettsgebyret.
Endringen gjelder for saker der vedtak om tilbakekreving fattes etter 19. oktober 2012, også når feilutbetalingen skjedde før dette tidspunktet.