Utarbeidet 22.06.2015 av Arbeids- og velferdsdirektoratet, Ytelsesavdelingen, Regelverkskontoret.
Bestemmelsen gir regler om stans og reduksjon av ytelse for personer som mottar ytelse til tidligere familiepleier og samtidig oppholder seg i en av kriminalomsorgens anstalter med fri kost og losji. Tilsvarende bestemmelser finnes i folketrygdlovens kapitler om uføretrygd (§ 12-20), ytelser til gjenlevende ektefelle (§ 17-14), barnepensjon (§ 18-9) og alderspensjon (§§ 19-22 og 20-23). Dette er i tråd med regelverket for arbeidsavklaringspenger og sykepenger under straffegjennomføring.
Før 1.1.2015 gjaldt det like regler om reduksjon av pensjonsytelser ved institusjonsopphold og under opphold i en av kriminalomsorgens anstalter. Reglene for reduksjon var knyttet til de tradisjonelle beregningskomponentene grunnpensjon og tilleggspensjon. Ved innføring av ny uføretrygd og ny alderspensjon i folketrygden ble det behov for endringer i reduksjonsreglene. Reglene for reduksjon under institusjonsopphold og under straffegjennomføring er nå ulike. Reglene bygger i hovedsak på reglene for arbeidsavklaringspenger under opphold i institusjon eller under straffegjennomføring.
Regler om reduksjon av uføretrygd og pensjonsytelser under opphold i institusjon er gitt i §§ 12-19, 16-11, 17-13, 18-8, 19-21 og 20-22.
Når den tidligere familiepleieren er i et samboerforhold som har vart i minst 12 av de siste 18 månedene og samboerne lever adskilt fordi den ene eller begge samboerne oppholder seg i en av kriminalomsorgens anstalter, skal den hjemmeboende samboeren få beregnet pensjonen eller uføretrygden med sats for enslige. Dette følger av §§ 3-2, 12-13, 19-8 og 20-9. Innsettelsen kan også medføre at barnetillegg til den hjemmeboende samboeren skal endres. Dette følger av reglene i §§ 3-25 og 3-26, 12-15 og 12-16. Virkningstidspunkt for slike endringer fastsettes etter reglene i § 22-12. Bestemmelser om virkningstidspunkt for stans eller reduksjon av ytelse til tidligere familiepleier som følge av straffegjennomføring er gitt i § 16-12.
Paragrafen gjelder tidligere familiepleier som sitter i varetekt, soner straff eller utholder særreaksjon i en av kriminalomsorgens anstalter. Dette vil i praksis si fengsler der den innsatte har fri kost og losji.
Utgangspunktet er at ytelse til tidligere familiepleier ikke skal utbetales under straffegjennomføring. Begrunnelsen for dette er at mottakere av ytelser til livsopphold og lønnsmottakere skal stilles likt. Lønnsmottakere mister sitt livsoppholdsgrunnlag under straffegjennomføring, og må innrette økonomien etter det.
Det skal gis ytelse til tidligere familiepleier etter lovens vanlige bestemmelser i innsettelsesmåneden og i den påfølgende måned. Deretter skal utbetalingen av ytelsen stanses. Det innebærer at ytelse til tidligere familiepleier stanses fra den andre måneden etter innsettelsesmåneden. Personer som soner kortere tid vil dermed beholde ytelsen sin under soningen.
Se likevel fjerde ledd med kommentar til forskrift om overgangsregler for beregning av redusert ytelse under opphold i institusjon og under straffegjennomføring, der det er gitt overgangsregler for tilfeller der en person per 31.12.2014 hadde påbegynt straffegjennomføringen og samtidig mottok ytelse etter kapittel 17.
Unntak når den tidligere familiepleieren forsørger barn
Når tidligere familiepleier forsørger barn skal ytelsen utbetales med 50 prosent
Begrunnelsen for bestemmelsen er at barn til personer som soner straff i kriminalomsorgens anstalter er i en sårbar situasjon og har store belastninger som følge av forelderens kriminalitet. Dersom pensjons- eller trygdeytelsen til den forsørgende forelderen i sin helhet skal falle bort ved straffegjennomføring, kan dette påføre barnet ytterliggere belastninger i form av økonomisk utrygghet.
Det skal gis ytelse til tidligere familiepleier etter lovens vanlige bestemmelser i innsettelsesmåneden og i den påfølgende måned. Deretter skal ytelsen reduseres med 50 prosent. Dette gjøres ved at det beløpet vedkommende har rett til å få utbetalt den første måneden etter innsettelsesmåneden reduseres med 50 prosent fra den andre måneden etter innsettelsesmåneden.
Ytelsen som skal reduseres er pensjon og overgangsstønad til tidligere familiepleier. Retten til stønad til barnetilsyn mv. vurderes etter § 16-9 jf. kapittel 15.
Hvis den innsatte er i et samboerforhold som har vart i minst 12 av de siste 18 månedene
Når oppholdet har vart så lenge som til omregningstidspunktet, det vil si forbi den første kalendermåneden etter innsettelsesmåneden anses samboerne å leve adskilt fra innsettelsen. Den hjemmeboende samboerens ytelse skal da omregnes til sats for enslig med tilbakevirkning og etterbetaling fra og med den første måneden etter innsettelsesmåneden, jf. § 22-12 første ledd.
Hvis den innsatte ikke forsørger barn skal det utbetales ytelse til tidligere familiepleier med sats for enslig med virkning fra den første måneden etter innsettelsesmåneden, og deretter skal utbetalingen av ytelsen stanse med virkning fra den andre måneden etter innsettelsesmåneden. Hvis den innsatte forsørger barn skal det utbetales ytelse til tidligere familiepleier med sats for enslig den første måneden etter innsettelsesmåneden, og deretter skal beløpet for ytelse til tidligere familiepleier reduseres med 50 prosent med virkning fra den andre måneden etter innsettelsesmåneden.
Ytelse til tidligere familiepleier utbetales fullt ut igjen, det vil si uten reduksjon på grunn av straffegjennomføring, fra og med løslatelsesmåneden.
Når ytelse til tidligere familiepleier igjen gis skal denne være oppjustert med årlige reguleringer mellom stans og igangsettelse.
Dersom en innsatt rømmer eller uteblir etter permisjon, kan ikke ytelse til tidligere familiepleier settes i gang igjen eller utbetales uredusert for den perioden vedkommende egentlig skulle vært løslatt. Ytelsen kan ikke utbetales etter lovens vanlige bestemmelser før formell løslatelse foreligger.
Hvis den innsatte er i et samboerforhold som har vart i minst 12 av de siste 18 månedene
Når samboerne flytter sammen igjen etter straffegjennomføringen skal begge samboernes ytelser omregnes til sats for gifte og samboere, fra og med måneden etter at straffegjennomføringen avsluttes jf. § 22-12 femte ledd. Dette innebærer at omregning til sats for gifte og samboere skjer fra måneden etter at ytelse til tidligere familiepleier etter lovens vanlige bestemmelser utbetales igjen.
Ytelser til tidligere familiepleier skal kun stanses eller reduseres ved soning som gjennomføres i anstalt der utgifter til livsopphold dekkes av staten.
Ved gjennomføring av samfunnsstraff, gjennomføring av straff utenfor fengsel (for eksempel hjemmesoning med elektronisk fotlenke) i medhold av straffegjennomføringsloven § 16 eller betinget dom skal ytelsen til tidligere familiepleier ikke stanses eller reduseres. Det samme gjelder ved prøveløslatelse i medhold av straffegjennomføringsloven §§ 42 flg. I slike tilfeller bor den straffedømte hjemme mens straffen gjennomføres og får ikke dekket kost og losji av staten. Det er en forutsetning at de øvrige vilkårene for ytelse til tidligere familiepleier er oppfylt.
Det er med hjemmel i i lov 20. juni 2014 nr. 24 om endringer i folketrygdloven, lov om Statens pensjonskasse og enkelte andre lover (tilpasninger til ny uføretrygd i folketrygden og ny uførepensjonsordning for offentlig tjenestepensjon) del XXII nr. 2 fastsatt forskrift om overgangsregler for beregning av redusert ytelse under opphold i institusjon og under straffegjennomføring. Forskriften omhandler overgangsbestemmelser for uføretrygd, ytelser til tidligere familiepleier, ytelser til gjenlevende, barnepensjon og alderspensjon etter kapittel 19. Det er utarbeidet eget rundskriv til forskriften.