Utarbeidet av Arbeids- og velferdsdirektoratet, Ytelsesavdelingen, Regelverkskontoret.
Sist endret 22.06.2015: Kommentarer til forskrifter er flyttet til egne rundskriv, se overskriften:
§ 12-19 Sjette ledd - Forskriftshjemmel
Innhold
Generell kommentar
§ 12-19 Første ledd - Uføretrygd under opphold i institusjon .
§ 12-19 Andre ledd - Fra hvilket tidspunkt uføretrygden skal reduseres og størrelsen på redusert
uføretrygd
.
§ 12-19 Tredje ledd - Unntak hvis den uføretrygdede forsørger ektefelle eller barn, eller ved faste og nødvendige utgifter
til bolig
§ 12-19 Fjerde ledd - Nytt opphold i institusjon innen tre måneder etter utskrivelsen. Når uføretrygden igjen skal utbetales
etter lovens vanlige bestemmelser
§ 12-19 Femte ledd - Uføretrygden skal ikke overstige det vedkommende har rett til etter lovens vanlige bestemmelser
§ 12-19 Sjette ledd - Forskriftshjemmel
Når personer som mottar uføretrygd fra folketrygden samtidig oppholder seg i institusjon med fri kost og losji under statlig ansvar, skal uføretrygden reduseres etter regler nærmere angitt i folketrygdloven § 12-19. Tilsvarende bestemmelser finnes i folketrygdlovens kapitler om ytelser til tidligere familiepleier (§ 16-11), ytelser til gjenlevende ektefelle (§ 17-13), barnepensjon (§ 18-8) og alderspensjon (§§ 19-21 og 20-22).
Reglene for reduksjon av ytelser under opphold i institusjon gjelder for psykiatriske pasienter i institusjon, rusmiddelbrukere i institusjon og personer som spesialisthelsetjenesten har ansvaret for.
Før 1.1.2015 gjaldt det like regler om reduksjon av pensjonsytelser ved institusjonsopphold og under opphold i en av kriminalomsorgens anstalter. Reglene for reduksjon var knyttet til de tradisjonelle beregningskomponentene grunnpensjon og tilleggspensjon. Ved innføring av ny uføretrygd og ny alderspensjon i folketrygden ble det behov for endringer i reduksjonsreglene. Reglene for reduksjon under institusjonsopphold og under straffegjennomføring er nå ulike. Reglene bygger i hovedsak på reglene for arbeidsavklaringspenger under opphold i institusjon eller under straffegjennomføring.
Regler om reduksjon av uføretrygd og pensjonsytelser under straffegjennomføring er gitt i §§ 12-20,16-12, 17-14, 18-9, 19-22 og 20-23.
Når ektefellene lever adskilt fordi den ene eller begge ektefellene blir innlagt i institusjon skal ektefellene få beregnet uføretrygden eller pensjonen med sats for enslige. Det samme gjelder for samboere som er i et samboerforhold som har vart i minst 12 av de siste 18 månedene. Innleggelsen kan også medføre at barnetillegg skal endres. Dette følger av reglene i §§ 12-13, 12-15 og 12-16. Virkningstidspunkt for slike endringer fastsettes etter reglene i § 22-12. Bestemmelser om virkningstidspunkt for reduksjon av uføretrygden som følge av opphold i institusjon er gitt i § 12-19.
Når personer som mottar uføretrygd fra folketrygden samtidig oppholder seg i institusjon under statlig ansvar, med fri kost og losji, skal ytelsen reduseres etter regler i denne bestemmelsen. Begrunnelsen for disse reglene er at det ikke er rimelig at en mottaker av uføretrygd skal kunne motta uavkortet uføretrygd over lang tid samtidig som staten betaler for kost og losji. Ytelsen skal ikke reduseres ved opphold i somatiske sykehusavdelinger.
Før 1.januar 2015 omfattet reglene også opphold i fylkeskommunale institusjoner, men da det i dag ikke er noen fylkeskommunale institusjoner innenfor spesialisthelsetjenesten, er gjeldende regler begrenset til institusjoner under statlig ansvar. Med institusjoner under statlig ansvar menes også private institusjoner hvor det offentlige betaler for oppholdet, inkludert kost og losji.
Folketrygdens regler om reduksjon av ytelser under institusjonsopphold gjelder ikke ved opphold i kommunale sykehjem mv. Under slike opphold betaler den innlagte vederlag i henhold til forskrift 16. desember 2011 nr. 1349 om egenandel for kommunale helse- og omsorgstjenester gitt med hjemmel i helse- og omsorgstjenesteloven.
Fra hvilket tidspunkt uføretrygden skal reduseres
Det skal gis full ytelse i innleggelsesmåneden og de tre neste månedene. Deretter skal ytelsen reduseres. Det innebærer at omregningstidspunktet blir fjerde måned etter innleggelsesmåneden. Se tredje ledd for unntak fra dette.
Ytelsen som skal reduseres er uføretrygden inkludert eventuelt tillegg for gjenlevende ektefelle etter § 12-18 eller § 7 i forskrift om omregning av uførepensjon til uføretrygd.
Størrelsen på redusert ytelse
Redusert ytelse skal utgjøre 14 prosent av uføretrygden som utbetales på omregningstidspunktet, det vil si 14 prosent av det vedkommende har rett til å få utbetalt den tredje måneden etter innleggelsesmåneden.
Ytelsen skal likevel utgjøre minst 45 prosent av grunnbeløpet. I følge § 1 i forskrift om beregning av uføretrygd og pensjon under opphold i institusjon skal garantien på 45 prosent av grunnbeløpet justeres for uføregrad, se sjette ledd med kommentar til forskriften. Garantien på 45 prosent gjelder for den perioden ytelsen er redusert på grunn av institusjonsopphold, det vil si fra og med fjerde måned etter innleggelsesmåneden og til og med måneden før institusjonsoppholdet blir avsluttet.
Hvis den innlagte har ektefelle eller samboer
Når oppholdet har vart så lenge som til omregningstidspunktet, det vil si forbi den fjerde kalendermåneden etter innleggelsesmåneden, anses ektefellene å leve adskilt fra innleggelsen. Begge ektefellenes ytelser skal da omregnes til sats for enslig fra og med måneden etter innleggelsen jf. § 22-12 første ledd. Det samme gjelder for samboere etter § 1-5 og samboere som er i et samboerforhold som har vart i minst 12 av de siste 18 månedene.
Hvis uføretrygden er lavere enn minsteytelse for enslig og skal omregnes til sats for enslig på grunn av institusjonsoppholdet, er det minsteytelsen som enslig som skal reduseres til 14 prosent.
Den uføretrygdede forsørger ektefelle eller barn
Personer som forsørger ektefelle og/eller barn under opphold i institusjon skal ikke få ytelsen redusert etter reglene i denne bestemmelsen.
Satsen for minste årlige ytelse etter § 12-13 påvirkes imidlertid av at ektefellene lever adskilt som følge av opphold i institusjon Når oppholdet har vart så lenge at omregning skal vurderes, anses ektefellene å leve adskilt fra innleggelsen. Sats for enslig gis med tilbakevirkning og etterbetaling for begge ektefeller fra og med måneden etter innleggelsen, jf. § 22-12 første ledd.
Med forsørget ektefelle menes i denne sammenheng at ektefellen ikke har inntekt, inkludert kapitalinntekter, som overstiger folketrygdens grunnbeløp, og at ektefellen ikke mottar uføretrygd, avtalefestet pensjon som nevnt i § 3-19, alderspensjon, eller ikke har rett til hel alderspensjon, jf. § 3-24.
Et barn anses ikke som forsørget hvis det har inntekt, inkludert kapitalinntekt, som overstiger folketrygdens grunnbeløp, jf. folketrygdloven § 12-15 første ledd.
Barnetillegg og ektefelletillegg under opphold i institusjon
Hvis en uføretrygdet med ektefelle uten ytelse mottar barnetillegg, skal barnetillegget omregnes som om barnet ikke bor sammen med begge foreldre når den uføretrygdede blir innlagt.
Når et barn blir forsørget av flere som mottar uføretrygd eller alderspensjon og den ene er innlagt i institusjon skal barnetillegget utbetales til den som har den daglige omsorgen for barnet. Hvis begge forsørgerne er innlagt i institusjon utbetales barnetillegg til den som har rett til høyest tillegg. Hvis den ene av foreldrene er innlagt i institusjon beregnes barnetillegget som om barnet ikke bor sammen med begge foreldre. Se nærmere om barnetillegg i rundskrivet til §§ 12-15 og 12-16.
Barnetillegg ved institusjonsopphold omregnes fra samme tidspunkt som uføretrygden blir omregnet til sats for enslig, det vil si fra og med måneden etter innleggelsen jf. § 22-12 første jf. fjerde ledd.
I følge § 8 i forskrift om omregning av uførepensjon til uføretrygd faller ektefelletillegget bare bort hvis ekteparet skilles, den forsørgede ektefellen dør eller uføretrygden opphører. Ektefelletillegget påvirkes ikke av at den uføretrygdede lever adskilt fra ektefellen på grunn av opphold i institusjon. Dette gjelder uavhengig av om den uføretrygdede fortsatt forsørger ektefellen eller ikke. Det samme gjelder for samboere etter § 1-5.
Faste og nødvendige utgifter til bolig
Dersom den uføretrygdede etter omregningstidspunktet fortsatt har dokumenterte, nødvendige og faste utgifter til bolig kan NAV bestemme at uføretrygden ikke skal reduseres, eller at den skal reduseres mindre enn nevnt i andre ledd. Før 1. januar 2015 omfattet lovens ordlyd faste og nødvendige utgifter til «bolig o.a.». Ordlyden i gjeldende lov omfatter kun utgifter til bolig og innebærer en avgrensning mot andre utgifter. I praksis gjennomføres bestemmelsen ved at det utbetales et tillegg. Tillegget gis for 3 måneder av gangen.
Det forutsettes at NAV utviser et visst skjønn i vurderingen av disse sakene, gjerne i samarbeid med institusjonen. Hensikten med bestemmelsen er at den uføretrygdede skal kunne beholde bolig, så lenge det er mulighet for at vedkommende kan bli utskrevet fra institusjonen. Dersom det er klart at oppholdet vil bli av lang varighet, bør utleie av hus/leilighet forsøkes.
Bestemmelser om faste og nødvendige utgifter til bolig er fastsatt i forskrift om beregning av uføretrygd og pensjon under opphold i institusjon, se kommentar til forskriften § 2 nedenfor.
Nytt opphold i institusjon innen tre måneder etter utskrivelsen
Dersom den uføretrygdede innen tre måneder etter utskrivingen blir innlagt på nytt i institusjon, skal uføretrygden reduseres fra og med måneden etter at det nye oppholdet tar til. Det er en forutsetning at den forrige innleggelsen førte til reduksjon av ytelsen. Hvis den forrige innleggelsen ikke førte til reduksjon skal uføretrygden reduseres etter ordinære regler, det vil si fra den fjerde måneden etter den nye innleggelsesmåneden.
Når uføretrygden igjen skal utbetales uten reduksjon
Uføretrygden gis fullt ut igjen, det vil si uten reduksjon for institusjonsopphold, fra og med utskrivingsmåneden.
Hvis den innlagte har ektefelle eller samboer
Når ektefellene flytter sammen igjen etter institusjonsoppholdet skal begge ektefellenes ytelser omregnes til sats for gifte og samboere, fra og med måneden etter at institusjonsoppholdet avsluttes jf. § 22-12 femte ledd. Det samme gjelder for samboere etter § 1-5 og samboere som er i et samboerforhold som har vart i minst 12 av de siste 18 månedene.
Hvis uføretrygden før reduksjonen var høyere enn minsteytelse for gift og samboer, og ble omregnet til sats for enslig på grunn av institusjonsoppholdet, skal vedkommende ha tilbake den tidligere ytelsen.
Barnetillegg omregnes fra samme tidspunkt som uføretrygden blir omregnet, det vil si fra og med måneden etter at institusjonsoppholdet avsluttes jf. § 22-12 femte ledd.
Uføretrygden under opphold i institusjon må ikke overstige den uføretrygden vedkommende har rett til etter lovens vanlige bestemmelser. Denne begrensningsregelen gjelder hele bestemmelsen, inkludert tillegg for faste utgifter etter tredje ledd. Barnetillegg og ektefelletillegg inngår ikke i begrensningen.
Ytelser til ektefellene beregnes som om de lever adskilt fra og med måneden etter innleggelse og til og med den måneden institusjonsoppholdet avsluttes jf. § 22-12. Den omregnede ytelsen etter sats for enslig er det vedkommende har rett til etter lovens vanlige bestemmelser.
[Endret 6/15]
Det er gitt to forskrifter med hjemmel i blant annet denne bestemmelsen. Dette er forskrift om beregning av uføretrygd og pensjon under opphold i institusjon og forskrift om adgang til å utbetale uredusert ytelse for visse persongrupper i institusjon. Forskriftene omhandler bestemmelser om reduksjon under institusjonsopphold for uføretrygd, ytelser til tidligere familiepleier, ytelser til gjenlevende, barnepensjon og alderspensjon. . Det er utarbeidet egne rundskriv til forskriftene.
Det er i tillegg med hjemmel i lov 20. juni 2014 nr. 24 om endringer i folketrygdloven, lov om Statens pensjonskasse og enkelte andre lover (tilpasninger til ny uføretrygd i folketrygden og ny uførepensjonsordning for offentlig tjenestepensjon) del XXII nr. 2 fastsatt forskrift om overgangsregler for beregning av redusert ytelse under opphold i institusjon og under straffegjennomføring. Forskriften omhandler overgangsbestemmelser for uføretrygd, ytelser til tidligere familiepleier, ytelser til gjenlevende, barnepensjon og alderspensjon etter kapittel 19. Det er utarbeidet eget rundskriv til forskriften.